26 ADLERZ, LEFNADSFÖRHÅLLANnEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. 



är möjligt, att ljuset därvid bar någon inverkan, men i synnerhet var hv;irje slags akak- 

 ning eller retning ägnad att väcka spindeln. (Bokries nämner intet om den utkläckta 

 larvens förhållande till den lefvande spindeln.) 



De tillfällen jag haft att iakttaga denna stekel äro få och meddelas här nedan. 



1. En hona af denna art sågs i ett sandigt skogsbryn strida med en Formica 

 fusca om en infångad spindel. Efter växlande lycka fick slutligen Pompilus tillfälle att 

 osedd släpa bort spindeln, hvarefter myran länge sprang sökande omkring på stridsplatsen. 

 Hade denna myra vägledt sig hufvudsakligen med lukten, så borde det ha \'arit för henne 

 en lätt sak att följa luktspären efter Pompilus och den af honom släpade spindeln. Men 

 något sådant kom här alls ej i fråga. 



Stekeln satte nu på vanligt poinpilidsätt sitt byte i säkerhet, i det han klättrade 

 upp och hängde spindeln mellaii några sammanlutade grässtrån. Därefter gick han att 

 gräfva håla, hvarvid han började på tre ställen, innan han fullföljde arbetet till slut. 



Under sitt arbete med den definitiva hålan gjorde han sex eller sju påhälsningar 

 hos sitt byte och flyttade det för hvarje gång ett litet stycke närmare. Hans lokalsinne 

 tycktes vara klent, och som han dessutom arbetade mycket långsamt, var det yttei'st 

 tålamodspröfvande att iakttaga honom. En gång utbytte jag hans byte, en Drassodes 

 pubescens, mot en af mig själf infångad och med en nålspets paralyserad Lycosid. Men 

 denna, senare ville han ej veta af. Då sedermera hans egen spindel lades bredvid Lycosi- 

 den, släpade han bort den senare ett stycke och kastade den ifrån sig, hvarefter han bar 

 sitt eget rof till ett nytt gömställe. Afven denna Pompihis, liksom de föregående, som 

 jag iakttagit, grep i nedsläpningsögonblicket sitt byte vid spinnvårtorna, medan han själf 

 gick baklänges ner. Sedan stekeln ändtligen insläpat sin spindel och börjat stänga genom 

 att först inuti gången rifva ned sand och sedan uppifrån krafsa ned sådan, infångade jag 

 honom. Han hade då i 2^/2 timme oafbrutet lagt beslag på min uppmärksandiet. 



2. "/s fångades i ett sandigt skogsbiyn en P. trivialis med rof af en Attid, som 

 sedermera förkommit, så att jag ej kan angifva arten. 



3. V^o *sågs vid en lufttemperatur af -\- 15° C. i skuggan en /-". trivialis M\\\\\\\(\ 

 denna framskridna årstid syssla med att stänga en håla, i hvilken han förvarade en 

 Lycosid, som bar ägget fästadt vid bakkroppens vänstra, sida. Samma dag iakttogs 

 Priocnemis inisillus jagande och Pompilus viaticus arbetande på sina vinterhålor eller 

 solande sig utanför deras ingång. 



Pompilus clifilybeatiis Schiödte. 



KoHL meddelar om denna art,^) att den infångar Pardosn monticola Kocii. Ferton '-) 

 uppräknar följande spindlar såsom dess rof i Syd-Frankrike: Lycosa miniata C. Kocii, 

 L. ruricola De Geer och Pirata leopardus Sun. De af Borries '') gjorda iakttagelserna 

 hafva meddelats under P. trivialis. 



M 1880, sid. 238. 



'-) 1897, sid. 32. 



^) 1897, sid. 105—109. 



