52 ADLEHZ, LEFNADSFÖRHÅLLANDEN INOM FAMILJEKNA POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. 



och visade andningsrörelser, som dock efter tämligen kort tid upphörde, hvaremot retbar- 

 heten länge bibehölls, såtillvida att benen vid retning rördes. 



7. Några hålor tillhörande T. pectinij)es sågos \^8 i en lodrät sandvägg. De stodo 

 öppna, men åtminstone i ett fall tillhörde denna öppning en hufvudgång, i hvilken ste- 

 keln själf var sysselsatt med utgräfning af en ny cell, medan två redan fullprovianterade 

 och slutna celler funnos där bredvid. Följande undersöktes: 



N:r 1, i hvars hufvudgång stekeln själf satt, innehöll för öfrigt två slutna celler: 

 A: innehöll 3 gräshopplarver; ägget var fästadt på vanlig plats på den yttersta. 

 B: innehöll 1 gräshopplarv, som bar ägget på vanlig plats. 



N:r 2: innehöll blott en cell med 3 gräshopplarver; ägget var fästadt pa den yttersta. 



N:r 3: innehöll 3 gräshopplarver, men hvarken ägg eller larv af stekeln. 



I alla cellerna lågo gräshopplarverna på ryggen, med hufvudena vända inåt cellens botten. 



8. En T. 2)ectinipes gräfde håla i en sandig älfnipa och sågs därefter börja gå i 

 små slag kring ingången med hastiga steg, som småningom öfvergingo till half flykt. 

 Därefter följde flykt i små slag tätt. intill marken. Slagen vidgades småningom och gingo 

 ut mellan ljungbuskarna åt ena sidan och in mellan andra från en annan sida. Stundom 

 tog stekeln en kort hvila på marken eller pä något ljungstånd. Sedan vidtogo större slag» 

 så att stekeln ibland kom ur synhåll, men fortfarande gingo flyktslagen blott omkring 

 30 cm. öfver marken. Därpå försvann han. Hela denna orienteringsprocess torde knappt 

 ha tagit mer än ^U minut i anspråk. Ännu 20 minuter därefter sågs stekeln under jakt 

 stryka fram och tillbaka förbi den ännu öppna hålan och gjorde därvid en gång ett kort 

 besök däri. 



Astcita Iboops ScHRANK. 



Frånsedt en uppgift af F. Smith, att han skulle ha fångat denna stekel med rof af 

 ett litet bi, Epeolus variegatus, uppgifves denna art allmänt infånga hemipterlarver af 

 pentatomidernas grupp. Nämnda uppgift af Smith (anfördt efter Shuckard, 1837) torde 

 väl bero på någon förväxling. Öfriga europeiska arter af släktet infånga för öfrigt också 

 pentatomidlarver (Ferton, 1901, sid. 103) och likaså de amerikanska (Peckham, 1898, 

 sid. 92). Fekton har haft tillfälle att bevittna paralyseringsprocessen hos Astata picea 

 Costa och såg därvid stekeln sticka in sin gadd vid beröringspunkten mellan hufvudet 

 och sternum. ^) Endast ett styng behöfdes. 



Hänvisande för öfrigt till mina föregående meddelanden om denna art, ^) vill jag 

 här blott tillägga några senare iakttagelser. 



1. En ^. hoops iakttogs under gräfningen af sin håla i ett sandigt skogsbryn. 

 Sedan hålan blifvit färdig, vidtogos orienteringsåtgärder, som började med låg flykt (3 — 4 

 cm. öfver marken) rundtom hålan, med hufvudet vändt mot denna, hvarefter följde ned- 



1) 1901, sid. 103. 



2) 1900, sid. 187. 



