KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAE. BAND 37. N:0 5. 53 



slag och hvila på marken på olika sidor om ingången samt slutligen bortflykt med någxa 

 snabba kast. Innan orienteringsflykten företogs, hade stekeln stängt ingången på det sätt, 

 att han, stående i hålans mynning med hufvudet utåt, krafsade ned sand bakom sig. 



2. En Astata kom flygande och slog från stor höjd nästan rakt ned på den san- 

 diga fläck, där boplatsen var belägen. Stekeln befanns medföra en pentatomidlarv, som 

 bars buk inot buk, fasthållen vid antennerna (såsom Peckham uppgifver om de ameri- 

 kanska arterna), medan stekeln gick rakt fram (ej baklänges). Sedan stekeln efter en kort 

 kringvandring träffat på sin håla, lades larven vid sidan däraf, medan stekeln bortgräfde 

 den stängande sanden, hvarefter han grep och baklänges drog ned bytet. 



Som rof har jag funnit nymphae af Aelia acuminata L., Chlorochroa juniperina L., 

 Palomena prasina L., Peribalus vernalis Wolff, Dolychoris haccarwn L., Elasmostethus 

 interstinctus L. 



Åstata stigma Panz. 



Denna art sågs från och med senare hälften af juni 1901 rätt ofta vid Bänkåsviken 

 på Alnö i Medelpad. Den vistades på sandig mark, men endast två gånger lyckades jag 

 anträffa dess celler, hvilka innehöllo små pentatomidlarver, betydligt mindre än de af A. 

 boops insamlade, hvilket ju också var att vänta, då stigma har en mycket oansenligare 

 stoidek, nämligen Drymus silvaticus Fab. och Sciocoris sp. 



En gång iakttogs en stigma, som bar in sitt byte i hålan, hvars ingång stod öppen, 

 i motsats till förhållandet hos A. boops. I samband därmed lade ej stekeln bytet ifrån 

 sig vid ingången, såsom boops har för sed, utan gick omedelbart in med hufvudet före. 

 Af intresse är det att se, att de amerikanska arterna A. unicolor Say och A. bicolor Say 

 i detta afseende öfverensstämma med stigma, i det de enligt Peckhams skildring alltid 

 lämna ingången till sin håla öppen och omedelbart inbära bj^tet utan att lägga det ifrån 

 sig. Orienteringsåtgäi'derna, som de amerikanska vidtaga, likna de svenska arternas. 



Crorytes caiiipestris Möller. 



Enligt Shuckard ansåg Lepeletier såväl denna art som G. mystaceus (L.) för para- 

 siter, enligt sin teori, att alla rofsteklar, som sakna cilier på framtarserna och taggar på 

 baktibierna, skulle föra ett parasitiskt lefnadssätt. Shuckard själf har fångat den med 

 rof af en Aphrophora-larv. Samma byte har han funnit användas af G. mystaceus, hvil- 

 ken han sett ') inbära sitt rof i en sandbacke. 



Westwood har sett G. mystaceus draga fram larven af Aphrophora spumaria ur 

 dess skumhölje. Detsamma har Ferton ^) iakttagit i afseende på G. campestris, som han 

 såg flera gånger sticka in hufvudet i en af en cicadlarv bildad skumsamling, ur hvilken 

 han drog fram larven och flög bort med den. Det är tydligt, att dessa ur morfologisk 



1) 1837. 



2) 1901, sid. 104, 



