54 ADLEKZ, LEFNADSFÖRHÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SPIIEGIDAE. 



synpunkt närstående arter också i sitt lefnadssått nära öfverensstämma. Dahlbom och 

 ännu Taschenberg ansågo dem för parasiter. Den senare trodde dem särskildt parasitera 

 hos Crabronider. 



Ferton har sett G. inmctuo&us Eversm. ') på Corsica infånga cicader af släktet 

 Tettigometra till ett antal af ända till 60 i en enda cell. Stekelns ägg fastades längs 

 högra sidan, mellan benen och täckvingen, på ett af bytena. 



Handlirsch framhåller, ^) hurusom flera arter af släktet Gorytes visa en påfallande 

 likhet med vissa Vespidsläkten, hvarpå flera exempel anföras. Han anser, att här före- 

 ligga fall af verklig vnmicry, hvilket skulle bekräftas genom förekomsten af Gorytes- 

 arterna och motsvarande Vespider på samma lokalitet. Handlirsch sammanställer Gorytes 

 velutimis Spin. med Vespiden Gayella eumenoides Spin., Gorytes politus Smith med Foly- 

 hia chrysothorax Weber, Gorytes robustus Handl. med Odynerus Parredesii Sauss. samt 

 Gorytes fiiscus Taschenb. med Nectarina Leclieguana Latr. I alla fyra fallen anser han 

 det vara rofstekeln, som antagit getingens dräkt, kanske för att lättare kotnma åt sitt 

 byte, som ej har något att frukta af getingen. 



En liknande tanke väcktes hos mig, då jag sommaren 1902 första gången hade till- 

 fälle att iakttaga Gorytes campestris. Jag hade någon tid hållit på med att iakttaga don 

 solitära getingen Hoplomerus (Odynerus) reniformis Wesm., som i en liten koloni hade 

 slagit sig ned på en lerig fläck i en för öfrigt sandig trädesåker. Såsom jag på annat 

 ställe ^) beskrifvit, brukade getingarna, innan ännu gräset var skördadt på platsen, liämta 

 den vätska, som de behöfde till bearbetandet af den torra och hårda leran, från spott- 

 stritarnas skumsamlingar pä de kring deras byggnadsplats stående växterna, företrädesvis 

 Ejnlolntun angiistifoliuin och Tanacetum vulgäre, ett synnerligen praktiskt tillvägagående, 

 som besparade dem den långa vägen till närmaste vatten, en liten rännil på 50 stegs af- 

 stånd, hvilken de anlitade först när gräset skördats och därmed allt spottstritskum af- 

 lägsnats. En dag började emellertid ett annat slags steklar flitigt besöka samma skum- 

 samlingar som getingarna, med hvilka de i storlek och färgteckning visade en slående 

 likhet. Dock röjde de under hvilan ej veckade framvingarna, att denne nykomling ej var 

 en Vespid. Af hans beteende framgick också snart, att han med sina besök vid skum- 

 samlingarna hade helt andra syften än getingen. Ett exemplar infångades och befanns 

 vara Gorytes cam2}estris. 



Denna stekel flög tämligen sakta och var därför lätt att följa med blicken. Han flög 

 från den ena växten till den andra, Epilohium, Tanacetum, Achillea och Chrysanthemum. 

 I stället för att såsom getingen flyga omedelbart till skurasamlingen, slog han ned ett stycke 

 därifrån, möjligen för att ej skrämma spottstritlarven, hvarefter han, gående längs stjälken, 

 nådde fram till skummet, där han införde frainbenen och på samma gång spetsen af den 

 ki-ökta bakkroppen, förmodligen för att sticka. Härvid sågs ofta spottstritlarven falla ned 

 till marken, men i intet fall sägs stekeln bemäktiga sig honom. Kanske befunno sig strit- 

 larverna ej i det önskade utvecklingsstadiet. Hvar stekeln hade gräft sina hålor, lyckades 



1) 1. c. sid. 105. 



2) 1888, sid. 326. 



3) 1902, sid. 242. 



