KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 5. 83 



blifvit färdig, gjorde stekeln några slag till fots kring mynningen, hvarvid han aflägsnade 

 sig högst Va m. åt sidorna och utförde en mängd helomvändningar, förmodligen i orien- 

 teringens intresse. Då bytet sedan hämtades, gick stekeln dels till fots, dels flög han i 

 korta satser med hvarjelianda helomvändningar och bukter en mycket oregelbunden väg. 



Bytet, som ovanligt nog denna gång lämnats utan något skydd på öppna marken, 

 hade jag sökt dölja genom att däromkring plantera några kvistar och gröna stjälkar, så 

 att deras skugga föll därpå. Detta förvirrade synbarligen stekeln något, ty han gick flera 

 hvarf rundtomkring skuggan, innan han inträdde däri och återfann sitt byte, en grå 

 noctuidlarv. Återvägen togs tämligen rakt, men med någon sannolikt af bördans tyngd 

 förorsakad dragning nedåt backsluttningen, så att stekeln med bytet passerade ungefär 

 Vs m. nedanför hålan. Just då han hunnit förbi, tycktes han ha kommit till medvetande 

 om att den erforderliga våglängden var tillryggalagd, ty han vände nu om ungefär halfva 

 vägen, slog därpå in på den rätta kosan litet högre uppåt sluttningen och ankom till 

 hålan. Denna hade jag sökt göra svår att återfinna genom att där bredvid på 2 cm:s af- 

 stånd lägga en sten af en half tegelstens storlek, dock ej i den ställning, att den kastade 

 någon skugga öfver mynningen. Stenen låg på motsatt sida till den, från hvilken ste- 

 keln kom. 



Anländ till närheten af hålan, lade stekeln bytet på marken och sökte därefter finna 

 hålans ingång, öfver hvilken han gick ett par gånger utan att märka den. Dock dröjde 

 det denna gång ej länge, förrän han återfann sin håla, i hvilken han gick ned och upp- 

 hämtade litet sand. Han kora snart åter upp, hämtade bytet, som på vanligt sätt in- 

 stoppades med främre delen i mynningen af hålan, hvarefter stekeln mödosamt trängde 

 sig förbi, vände, drog ned larven, stannade nere ungefär 7^ minut och sedan kom upp 

 för att börja stänga. Innan stängningen var fullständigt afslutad, makade jag försiktigt 

 stekeln åt sidan och gräfde upp bytet. Agget var fästadt på högra sidan af det 2:a fot- 

 lösa segmentet bakom bröstfötterna, omedelbart ofvanför andhålet. 



Stekeln hade emellertid dröjt strax bredvid och grep utan stor tvekan åter sitt byte, 

 då det framsträcktes med pincetten. Han började nu åter sticka larven, först i bröst- 

 fotsegmenten och därefter länge och eftertryckligt i undre svalggangliet. Tydligen före- 

 ställde han sig, att larven icke var tillräckligt förlamad, utan själf hade sökt korsa hans 

 planer. Stekeln hade nu också påtagligen blifvit mera misstänksam, ty i stället för att 

 som förut lägga bytet ifrån sig på marken, hängde han det nu mellan några grässtrån 

 flera cm. högt öfver marken, innan han efter några 'orienteringsslag begaf sig bort för 

 att gräfva ny håla. 



15. En Psatnmophila iakttogs ifrigt gräfva på flera punkter af ett litet område. 

 Det var påtagligt, att stekeln där förnam närvaron af något byte under markens yta. 

 Slutligen tycktes han få visshet, ty han fortsatte ihärdigare än förut sin gräfning på en 

 viss punkt. Ju djupare han nedträngde, desto mera stegrades ifvern, i samma mån som 

 luktförnimmelsen af larven blef lifligare. Slutligen, då han nedträngt till ett djup af 

 1^/2 gånger sin egen kroppslängd, började han draga fram en grå noctuidlarv och hade 

 redan dragit fram halfva dess kropp, då jag genom någon oförsiktig rörelse skrämde 

 honom, så att han flög undan ett litet stycke. Det var i detta fall förvånande, att larven, 

 i motsats till hvad eljest i dylika fall plägar vara händelsen, ej gjorde några rörelser för 



