86 ADLKRZ, LEFNADSFÖRtlÅLLANDEN INOM FAMIL.yERNA POMPILTDAE OCH SPHEGIDAE. 



utåt och i förskräckelsen afgaf sina exkrement, kom stekeln genast upp och ställde sig på 

 hufvudet, borrande ned sina käkar i sanden och häftigt gnidande dem däremot. Under 

 tiden gick larven själf ut, och stekeln nedsläpade nu sitt byte. 



Medan stängningen pågick, uppgräfdes larven ännu en gång och sägs nu bära ett 

 nytt ägg i st. f. det förra vid transporten krossade, hvaraf det hopfallna skalet ännu 

 kunde urskiljas på sin plats. Det nya ägget var fästadt på samma sida, men längre bakåt, 

 på det 2:a bukfotbärande segmentet, i jämnhöjd med andhålet. Stekeln tog hand om den 

 framgräfda larven, hvilken han gömde i ett bladveck tämligen högt öfver marken. Där- 

 efter började han se sig om i närheten efter plats för en ny håla, men tycktes nu föga 

 ifrig. Han var förmodligen trött och förfriskade sig ofta med besök på de i närheten 

 växande maskrosorna. Slutligen förlorade jag honom ur sikte, och om en stund befunnos 

 myror ha bemäktigat sig hans byte, som därmed var förloradt för honom. 



17. En Psammophila sågs sysselsatt med att afsluta stängningen af sin håla, därvid 

 sammansläpande från omgifningarna torra grässtrån och växtaffall, som hopades öfver in- 

 gången, omväxlande med att sand krafsades däröfver, Stekeln bortskrämdes lindrigt, och 

 sanden och det öfriga täckmaterialet blåstes bort, så att hålans mynning framträdde. Nu 

 uppgräfdes hålan, till dess den inlagda larven blef synlig, då denna framdrogs med en 

 pincett och larvkammaren lämnades orubbad. Hålan hade ett djup af 40 mm. Den fram- 

 dragna larven bar stekelägget på vänstra sidan af det första fotlösa segmentet bakom 

 bröstfötterna. Han visade en ovanligt hög grad af rörlighet i alla segmenten och alla 

 benparen utom de två första bukfotparen. Han kunde dock ej hopkröka kroppen, och 

 lagd på marken, kunde han knappt flytta sig från stället. 



Då stekeln åter närmade sig, stod larvkammai*en vidöppen. Utan att företaga någon 

 undersökning af densamma fortsatte han med sitt stängningsarbete af den nu tomma 

 hålan. (Jfr Pompilns viaticus n:r 14, P. fumipennis n:r 9, 13 och 14, P. rujipes n:r 5, 

 10 m. fl.) 



18. Samma stekel som under n:r 17 befanns en stund därefter ha infångat en annan 

 larv af samma slag ^), hvilken han upphängde på några grässtrån. Han gjorde därefter till 

 fots några slag närmast omkring gömstället, hvarvid han, som vanligt, beskref en mängd 

 öglor, d. v. s. gjorde dubbla helomvändningar och dessemellan några gånger åter besteg 

 grässtråen för att förvissa sig om att lai'ven fanns kvar. Därefter blefvo orienterings- 

 slagen vidare, delvis till fots och delvis med flykt i korta satser och ofta upprepade dubbla 

 helomvändningar. Slutligen begaf sig stekeln i tämligen rak riktning bort en sträcka af 

 omkring ett par m. och började där söka plats för håla. Han blef dock ej tillfredsställd, 

 förrän han återfunnit den plats, där den förra hålan gräfts. Helt nära denna började 

 han gräfva den nya. Sedan hålan blifvit färdig och orienteringsslag gjorts, begaf sig 

 stekeln i nästan rak riktning den ungefär 2 m. långa vägen till larvens gömställe, hvar- 

 vid han endast gjorde de afvikelser, som voro nödvändiga för att undvika de glesa gräs- 

 stånden. Den raka vägen var honom dock alldeles ny, ty sedan han lämnat bytets göm- 

 ställe, hade han ströfvat omkring i otaliga små bukter både norr, väster och söder därom. 

 Vid gömstället hade jag emellertid utbytt den där förvarade larven, som visade den van- 



*) En noctuidlarv, grå, med brunt hufvud och l:a dorsalsegmentet svartbrunt, det sista ljusare bruut. 



