88 ADLERZ, LEFNADSFÖRHÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMFlLlDAE OCH SPHEGIDAE. 



färdiggräfdes. Därefter de vanliga orienteringsslageu i närheten, så ett nytt besök vid 

 hålan, därifrån flykt i korta satser nästan rakt till bj^tet, som bars till hålan. Vid myn- 

 ningen nedlades det som vanligt, medan stekeln själf gick ned. Under tiden utbytte jag 

 den af stekeln hemburna larven mot en annan liknande, som jag nyss själf uppgräft, och 

 som sålunda var oskadad. Stekeln stack nu upp hufvudet ur mynningen, grep den där- 

 bredvid liggande oskadade larven och drog ned honom, hvarunder larven sågs göra häftiga 

 rörelser. Efter omkring en minuts dröjsmål kom stekeln upp och hvilade. Då han om 

 en stund åter ämnade gå ned, möttes han i mynningen af larv'en, som höll på att krypa 

 upp. Stekeln studsade och började krafsa sand öfver mjTiningen, men upphörde strax 

 därmed och drog i stället fram larven. Därefter gick han ned i hålan och gräfde upp 

 sand under några ögonblick, kom åter upp, grep larven och stack den i 2:a fotlösa seg- 

 mentet, därpå mellan 2:a och 3:e paren bröstfötter och sist framför l:a paret bröstfötter. 

 Härmed var förlamningen denna gång undanstökad, larven drogs ned, och hålan stängdes. 

 Sedan detta skett, uppgräfde jag larven, som bar ägget på högra sidan af 2:a fotlösa seg- 

 mentet. Den blott helt litet bortskrämda stekeln gick åter fram till larven, stack den i 

 2:a fotlösa segmentet, märkte därefter ägget, slickade därpå med tungan och sög ut dess 

 innehåll, så att skalet sjönk ihop. Sedan stack han larven framför l:a paret gångfötter 

 och gick bort för att ej mer återvända. 



22. En Psammophila framgräfde en noctuidlarv och råkade därvid med munnen 

 komma i beröring med larvens utsöndringar, till följd hvaraf han började energiskt gnida 

 mundelarna mot sanden och sedan kröp upp på ett par närstående smultronblommor, 

 där han förfriskade sig med honung, liksom för att aflägsna den obehagliga smaken af 

 larven. Därefter gick han bort utan att bry sig om larven, som han ej stuckit och som 

 sannolikt var för liten för hans anspråk (jfr n:r 10 och 19); den var 18 mm. lång och 

 4 mm. tjock. 



23. En Psammophila sågs gräfva håla, släpa ned en larv och stänga. Larven fram- 

 gräfdes och befanns bära ägget på högra sidan af l:a bukfotsegmentet. Stekeln, som dröjt 

 i närheten, tilläts nu åter taga hand om larven, som han stack i undre sidan af l:a fot- 

 lösa segmentet, därpå i sidan af 2:a bröstfotsegmentet samt i midten framför l:a paret 

 bröstfötter; därefter i midtlinjen bakom 2:a paret bröstfötter, 3:e d:o, l:a bukfotsegmentet, 

 2:a d:o och 3:e d:o. Sedan klämde stekeln många gånger under en lång stund med sina 

 mandibler om larvens hals, långsamt och eftertiyckligt och med ena mandibelspetsen an- 

 bragt midtför undre svalggangliet. Denna förlä nmingsprocess kan betraktas såsom ovan- 

 ligt grundlig, i betraktande däraf att larven redan förut undergått en sådan. Larven bars 

 nu till ett nytt gömställe, ny håla gräfdes, och larven nedsläpades med ännu kvarsittande 

 '&gg. Sedan hålan delvis blifvit stängd, framgräfdes larven, som nu bar ett nytt 'Agg 

 fästadt raidtemot det ännu oskadade gamla. Stekeln kom strax åter fram, och fastän han 

 såg den framdragna larven ligga framför återstoden af hålan, tillstängde han denna med 

 stenar och sand. 



24. En Psammophila gräfde håla, nedsläpade sin larv och stängde. Larven fram- 

 gräfdes. Han bar ägget fästadt vid högra sidan af 2:a bukfotsegmentet. Denna stekel 

 brydde sig, liksom n:r 23, ej om den uppgräfda larven, utan fortsatte stängningen af den 

 tomma hålan. 



