KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 5. 99 



sätt att uttrycka sin triumf öfver vidundret, som ligger där besegradt. ^) Härvid kan i 

 anmärkas, att stekeln beter sig på alldeles samma sätt, då han råkat få den skarpa myr- 

 syran i munnen vid sina konflikter med myrorna, vid hvilka tillfällen han nästan regel- 

 bundet drager det kortare strået och har föga anledning att triumfera. Fabre's afvikande 

 tolkning beror kanske därpå, att han gjort sina iakttagelser öfver paralyseringen på stek- 

 lar, som instängts under en på en pappskifva ställd glasklocka. Bristen på sand gjorde 

 därvid förmodligen afsikten med stekelns ifrågavarande handlingssätt mindre påtaglig. 

 Ferton har iakttagit ^) ett liknande beteende af Ammophila hirsuta var. mervensis på 

 Corsica, och han tolkar det på samma sätt som jag. 



Fabre, som i kap. »Les Ammophiles» beskrifver hithörande arters (däri äfven Psammo- 

 phila hirsuta inbegripen) sätt att gräfva håla, ^) anmärker därvid ej den skillnad i till- 

 vägagångssättet, som ligger däri, att Psammophila aldrig såsom de andra arterna lyfter 

 sig på vingarna för att i flykten sprida den uppgräfda sanden. 



I kap. »Une ascension au Mont Ventoux» omnämner Fabre sig ha under en stor 

 sten fått se en samling af hundratals individer af Psammophila hirsuta, hvilken han dit- 

 tills endast träffat enstaka. *) I följande kapitel, »Les emigrants», omnämnes samma fynd 

 utförligare, och författaren kommer på teoretisk väg till slutsatsen, att Psammophila öfver- 

 vintrar. Dock tror han ej, att den nämnda massan af steklar nu redan i augusti haft för 

 afsikt att gå i vinterkvarter under stenen, utan att de likt flj^ttfåglar slutit sig samman 

 och voro stadda på flyttning ned till slättens mildare klimat för att där öfvervintra. ^) 

 Härvid kan anmärkas, att, såsom i det föregående visats, sådana sammanslutningar före- 

 komma under sommarens senare del äfven på slätten, i det de på samma lokalitet kläckta' 

 steklarna fredligt sammanbo i grusbackarnas håligheter, där de sedermera tillsammans skola 

 öfvervintra. Denna sammanslutning är ett uttryck för sällskaplighetsdriften, som, om man 

 nödvändigt skall söka en utilitetsorsak bakom alla företeelser i djurvärlden, i detta fall 

 kan ha sitt raison d'étre i den förhöjda temperatur, som en sådan aggregation af många 

 små oansenliga värmekällor kan åstadkomma i vinterkvarteret. 



Ammophila salbulosa L. 



Ammophila sabulosa är ju en i vårt land vanligt förekommande stekel och därtill 

 en af dem, som tidigast ådragit sig iakttagarnas uppmärksamhet. Den torde dock ofta 

 ha blifvit förväxlad med A. (Miscus) campestris, från hvilken den på något afstånd är 

 nästan omöjlig att skilja, och hvilken förefaller att vara vida allmännare inom landet än 

 det hittills förmodats. Arten uppträder mindre tidigt än Psammophila hirsuta. Dock 

 visar den sig redan i slutet af maj och början af juni och kan ännu ses i verksamhet i 



1) 1891, sid. 226. 

 ä) 1901, sid. 141. 



2) 1879, sid. 208. 

 *) Ibid., sid. 187. 

 5) Ibid., sid. 204. 



