100 ADLERZ, LEFNADSFÖKIIÅLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SPHEGIDAE. 



slutet af september. Både de tidigast och de senast uppträdande honorna gräfva hålor 

 och samla byte, och därför ligger tanken nära till hands, att två genei-ationer skulle fram- 

 bringas hvarje sommar, hvilket bestyrkes däraf, att hanar uppträda såväl vid sommarens 

 början som efter dess midt. Olika somrar visa emellertid en sådan afvikelse med afseende 

 på tiden för hanarnas uppträdande, att jag ej lyckats utreda, huru det förhåller sig med 

 de förmodade två generationerna. Under den exceptionellt varma sommaren 1901 visade 

 sig både hanar och honor under de första dagarna af juni. Efter midten af juli blef 

 arten sällsynt och försvann alldeles mot månadens slut. Från och med den 10 augusti u]ip- 

 ti"ädde den åter, såsom det tyckes i en 2:a generation. Under sommaren 1902, som präg- 

 lades af vida ogynnsammare väderleksförhållanden, visade sig Ammophila först 28 juni, då 

 endast hanar sågos. Först den 16 juli sågs en hona, hvarefter arten iakttogs utan af brott 

 till sommarens slut. Sommaren 1900 uppträdde arten likaledes först i midten af juli och 

 sedan utan afbrott hela sommaren, men i äldre anteckningar finner jag den upptagen 

 redan från slutet af maj. Uppträdandet af hanarna på våren utesluter tanken på att de 

 samtidigt anträffade honorna kunna vara öfvervintrade individer. 



Med få undantag uppgifva alla såväl äldre som nyare författare, att Ammophila in- 

 samlar fjärillarver till foder åt sin egen af komma. Emellertid anför Shuckard en uppgift 

 af Lepeletier, enligt hvilken denna stekel skulle insamla både spindlar och fjärillarver. 

 Själf säger sig Shuckard ^) aldrig ha fångat steklar med byte af larver, utan endast af 

 spindlar, och beskrifver utförligt ett sådant fall. Afven Goureau lär (enl. Borries ^) ha 

 lämnat samma uppgift. Sådana misstag äro emellertid förklarliga och ursäktliga hos de 

 äldre författare, hvilka hufvudsakligen betraktade organismerna ur systematisk synpunkt. 

 Detsamma kan knappast sägas om Rudow's påstående^) om Psammophila och Ammophila: 

 »Die Brutstätten enthalten bis sechs Puppenhiillen nebeneinander, ungetrennt liegend, 

 neben reichlichem Futter von Syrphiden und Honigbienen.» Detta och andra dylika ytt- 

 randen i samma artikel äro ägnade att kasta ett sken af ovederhäftighet öfver arbetena 

 inom en gren af den zoologiska vetenskapen, hvilka just i våra dagar vore förtjänta af 

 ett bättre öde. 



Alltsedan De Geer på Rolanders auktoritet omtalat, att Ammophila inbär foder- 

 larver i hålan, ännu sedan hennes egen larv blifvit utkläckt, hafva meningarna om denna 

 uppgift ej enats. Bland nyare författare uttalar sig Borries '^) alldeles bestämdt däremot, 

 i det han säger, »at en forsynet Rede kun ved en Fejltagelse af Hvepsen kan blive gravet 

 op igjen. Arten tager meget store Sommerfuglelarver, snart af Maalere, snart af Ugler 

 o. a., som hver for sig ere tilstrtekkelige til Hvepselarvens fulde Udvikling.» 



Redan i ett föregående arbete ^) har jag anfört åtskilliga fall, som alldeles tydligt 

 tala till förmån för Rolanders uppgift. Till dessa kunna nu fogas följande senare iakt- 

 tagelser öfver Ammophila sabulosa, hvilka äro ganska få, emedan stekeln, i olikhet med 

 A. campestris, är ganska sällsynt i Medelpad. 



1) 1837, sid. 77. 



2) 1897, sid. 98. 



^) »Die Wohnungen der Hautfliiglcr (Hymenoptera)» [Entomologisches Jahrbuch 1896, sid. 224]. 



*) 1897, sid. 98. 



=) 1900, sid. 163. . 



