KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HÅNDLINGAK. BAND 37. N:0 5. 109 



på detta sätt gjordes osynlig. Den provisoriska stängningen af en nygräfd håla plägade 

 dock göras betydligt mindre omsorgsfullt, i det stekeln därvid ofta nöjde sig med att 

 öfver mynningen lägga en icke ens tätt slutande jordklump. Somliga individer nedlade 

 emellertid mera möda äfven på den provisoriska stängningen, och särskildt sedan den 

 första foderlarven inburits och ägget lagts, plägade steklainia hopa döljande material 

 ofvanpå jordklumparna. 



2. En hona sågs komma flygande med sitt byte af en fjärillarv, slog ned på 

 marken och bar sedan larven gående den korta återstående sträckan till sin håla. Larven 

 bars med ryggen nedåt, och stekeln höll den fast med käkarna något framför midten. 

 På ungefär kroppslängds afstånd från hålan nedlades den, medan de stängande jord- 

 klumparna bortplockades. Stekeln gjorde sedan sitt vanliga besök i larvkammaren för att 

 upphämta nedrasad sand. Därunder flyttade jag larven några cm. åt sidan. Då stekeln 

 åter kom upp, sökte han upprepade gånger med samma egendomliga tillvägagångssätt, 

 som förut beskrifvits hos sahulosa (se A. sabulosa n:r 3), men fann ej larven. Han bör- 

 jade då stänga, och då han var i det närmaste färdig därmed, lades med pincetten larven 

 vid hålans mynning. I stället för att, såsom man kunde ha väntat, med glädje öppna 

 igen och släpa ned sitt återfunna byte, grep stekeln larven med käkarna, höjde sig på 

 vingarna och kastade under en kort sidosväng bort den, på alldeles samma sätt som 

 sanden brukar kastas bort (jfr n:r 13, 40, 41, 50 och 51). Då hålan därefter uppgräfdes, 

 befanns den innehålla 5 foderlarver jämte en half vuxen stekellarv. 



3. En hona bar in en larv i sin håla och stängde på vanligt sätt. Hålan befanns 

 innehålla 3 foderlarver jämte en nära halfvuxen stekellarv. 



4. En stekel af samma art sågs inbära en larv i sin håla, som vid undersökninof 

 innehöll blott denna larv, på hvilken stekelägget fästats på vänstra sidan, strax framom 

 midten och ett stycke ofvanför stigmerna. Agget lägges således på den först inlagda 

 foderlarven. Gångens djup var 60 mm. i nästan lodrät riktning, hvarefter vidtog den 

 omkring 10 mm. breda och nästan dubbelt så långa larvkammaren, som sträckte sig 

 horisontellt inåt backsluttnino-en. 



o 



5. En stekel af samma art bar hem en larv, som lades bredvid hålan, medan ste- 

 keln öppnade denna. Bortflyttning af larven hade vanlig påföljd (jfr n:r 2), men då 

 stekeln funnit larven, flög han upp med den på ett örtstånd, där han stack den, påtag- 

 ligen i den öfvertygelse, att den ej varit tillräckligt förlamad, utan själf krupit bort. 

 Därefter hvilade han, kom åter, lade ]ai'ven vid sidan af hålan och gick ned. Äter flyt- 

 tades larven undan. Sedan stekeln burit upp sand några gånger och som vanligt spridt 

 den i flykten, märkte han, att larven var borta. Liksom förut stack han då ned spetsen 

 af abdomen i hålans mynning, sträckte hufvud och antenner åt det håll, där larven legat, 

 gick ut och sökte och fann larven. Nu släppte han den ej mer ifrån sig, utan drog strax 

 ned den, baklänges som vanligt. Denna larv var den enda, som fanns i hålan. Stekeln 

 hade fäst sitt 'é,gg vid högra sidan, nära midten. 



6. En stekel af samma art sågs utan synbar anledning (utan att medföra något 

 byte) öppna sin förut stängda håla, ur hvilken han bar upp sand några gånger och sedan 

 åter stängde. Det hela tycktes blott vara en inspektion af hålan. (Jfr n:r 17, 18, 20, 

 27 och 28.) 



