110 AULKKZ, LEFNADSFÖmiÄLLANDEN INOM FAMILJERNA POMPILIDAE OCH SrilEGIDAE. 



7. En stekel ;if samma art sågs inbära en larv i sin håla, som dessutom befanns 

 innehålla' 2 andra foderlarver, den ena till hälften förtärd af den omkring 2 dagar gamla 

 stekellarven. 



8. En stekel af samma art sågs två gånger under förmiddagens lopp inbära en 

 larv i sin håla. Endast dessa två foderlarver funnos i hålan, och stekelns larv var i det 

 närmaste fullvuxen. 



9. En stekel af samma art sågs inbära en larv i sin håla. Då hålan uppgräfdes, 

 fanns endast denna larv däri. Stekelns ägg var fästadt på vänstra sidan. 



10. En stekel af samma art sågs sysselsatt med att stänga sin håla, förmodligen 

 efter att ha inburit en larv. Hålan uppgräfdes och befanns innehålla 2 större foderlarver 

 och 3 små. Stekelns ungefär halfvuxna larv höll på att äta på en af de små. 



11. En campestris-hona, iakttogs '^/t gräfva sin håla, hvarvid hon efter vanligheten 

 i flykten spred den upphämtade sanden ett stycke från hålan. Vid den provisoriska 

 stängningen af den färdiga hålan nedstoppades jordklumpen till ett djup motsvarande 

 stekelns egen kroppslängd, hvarefter sand påfylldes och mynningen gjordes osynlig. På 

 8:e dagen därefter, ^^/i, öppnades denna håla upprepade gånger af sin ägare, första 

 gången kl. 2 e. m., andra gången omkring kl. 3, tredje gången omkring kl. 3, so och 

 fjärde gängen kl. 4,7. Endast de två sista gångerna såg jag, att stekeln bar ned något 

 byte. De öfriga gångerna hade jag haft uppmärksamheten för några ögonblick upp- 

 tagen på annat håll, så att jag ej märkte stekeln, förrän han redan höll på att stänga 

 hålan. 



Efter sista stängningen undersöktes hålan, som befanns innehålla 6 foderlarver jämte 

 stekelns egen 4 mm. långa larv. Enligt min föregående erfarenhet kan den nykläckta 

 larven redan på l:a dagen nå denna storlek. Förmodligen var därför denna larv ny- 

 kläckt. Den foderlarv, på hvilken han höll på att äta, var en gråbrun mätarelarv, som 

 såg gammal och hoptorkad ut och påtagligen var den först inlagda, på hvilken stekel- 

 ägget fästats. Afven en inlagd Cerura (Harpyia)-larv såg tämligen gammal ut, ehuru 

 han ännu reagerade vid retning af bakre kroppsändan. Han var 10 mm. lång, då ej 

 analbihangen medräknas, och befann sig ännu i det svarta ungdomsstadiet. De fyra åter- 

 stående larverna sågo däremot alla fäi-ska ut och hade sannolikt blifvit inlagda under 

 dagens lopp (se ofvan). De hade en längd af resp. 15, 17, 19 och 20 mm. 



12. En gräfvande cavvpestris-hon^ ådrog sig uppmärksamheten genom sitt afvi- 

 kande tillvägagångssätt. Mot vanligheten bar hon nämligen till fots bort sanden ett 

 stycke frän hålan och släppte den där. Detta befanns vid närmare undersökning bero 

 därpå, att den ena framvingen var förkrympt, så att stekeln ej kunde flyga. Tvifvel- 

 aktigt föreföll det därför, att den skulle kunna skafta sig något byte. Emellertid före- 

 ligger här ett nytt exempel på reflexhandlingens modifierande efter omständigheterna. 



Då denna stekel greps mellan fingrarna, gjoi-de han visserligen försök att sticka, 

 men tycktes ej kunna sticka igenom huden. Däremot utsprutade han plötsligt ur gadden 

 en giftdroppe, som föll på handledens tunna hud och där framkallade en häftigt brän- 

 nande sveda. Intet under att denna vätska, insprutad i närheten af ner\'centra, fram- 

 kallar förlamning hos smärre djur. 



