KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 37. N:0 5. 163 



mellan de psykiskt ärftliga, strjingt lagbundna >muiomatismernm och de på aktuella växel- 

 verkningar mellan verksamhetsförlopp i stora hjärnan beroende kombinationerna och indi- 

 viduella tillpassningarna, hvilka han kallar plastiska. Motsatsen mellan automatism och 

 plasticitet är blott relativ och gradvis. »Vanorna följa på alla psj^kiska områden lagen 

 för öfning och upprepande. Genom öfning automatiseras så småningom hvarje upprepad 

 plastisk hjärnverksamhet och blir till '2:a natur', d. v. s. blir lik instinkten ('sekundäi^a 

 automatismer')- Men instinkten är utan allt tvifvel ingen ärfd vana, utan phyletiskt ärftlig, 

 genom urval eller på annat sätt så småningom sammansatt, resp. tillpassad, kristalliserad 

 intelligens.» ') 



[Om jag rätt förstått Forel, så skulle således hans åsikt om instinktens uppkomst 

 vara densamma som Romanes'.] 



Beträffande den rena psykologiens (introspektionens) förhållande till hjärnfysiologien 

 (hjärnverksamhetens iakttagande utifrån) sluter sig Forel till den monistiska uppfatt- 

 ningen, som anser hvarje psykisk företeelse och de densamma beledsagande fysiologiska 

 förloppen i nervsystemet vara en och samma sak, sedd från två olika sidor, enär hvarje 

 dualistisk uppfattning af de psykiska och de fysiska förloppen såsom skilda skulle råka i 

 strid med energilagen. 



I strid med denna monistiska uppfattning, som äfven företrädes af Haeckel ^), står 

 den dualistiska uppfattningen, den psykofysiologiska parallellismen, hvilken, såsom jag tror, 

 leder sitt upphof från Du Bois Reymond. Åtminstone förfäktar han den med mycket 

 eftertryck i ett af sina snillrika föredrag. ^) Denna åsikt, som a priori bestrider möjlig- 

 heten af ett kausalsammanhang mellan fysiska och psykiska företeelser, representeras i 

 den pågående striden om psykiska förmögenheter hos evertebrater hufvudsakligen af Beer, 

 Bethe och Uexkull, särskildt de två senare. Den psykofysiologiska skolan vill egentligen 

 ej veta af någon djurpsykologi, åtminstone ej för de lägre djuren. Den sysslar blott eller 

 uppgifver sig blott syssla med det direkt mätbara eller vägbara *), således med de fysio- 

 logiska reaktionerna, ej med förnimmelserna, om hvilka den anser sig ingenting kunna 

 veta. »Nur ein ganz oberflächliches Denken känn eine Empiindung fur eine physikalische 

 Energieform halten. Ist aber eine Empfindung keine Energieform und wäre sie doch 

 durch eine Bewegung entstanden, so ginge bei diesem Ubergang Energie verloren, was 

 dem Gesetz von der Erhaltung der Energie widerspricht.» »Zwischen der Bewegung ma- 

 terieller Punkte im Raum und meiner Empfindung gibt es keinen kausalen Zusammen- 

 hang. Wer diesen Fundamentalsatz der physiologischen Psychologie anzweifelt, fur den 

 sind alle weiteren Worte verloren.» ^) 



Med psjddska kvaliteter menar Bethe icke blott intelligens, d. v. s. förmågan att 

 lära på grund af individuell erfarenhet, utan också iakttagelse- och förnimmelseförmåga. 

 Alla handlingar, som äro oberoende af erfarenheten, kallar han reflex. »Nicht erlernt — 

 also bloss reflex.» 



1) sid. 15. 



2) Die Welträthsel, 5:te Aufl. Bonn 1900. 



^) tjber die Grenzen des Naturerkennens. 7;te Aufl. Leipzig 1891. (Föredraget ursprungligen hållet 1872.) 

 *) UBXKtJLL, 1900, sid. 502. BETHE, 1902, sid. 196. 



^) UEXKtJLL, 1900, sid. 500. 



