16 



ROB. THALBN, JORDMAGNETISKA BESTÄMNINGAR I SVERIGE. 



Vid sina magnetiska observationer under 1871 begagnade Forssman samma apparat 

 och samma konstanter, som Lundqvist. Jemföras Forssmans observationer med mina 

 bestämningar å variations-instrumentens nollpunkt (?*„ — 40) under 1871, erhålles föl- 

 jande resultat ^). 



Tah. X. 



T i d. 



(Thalén). 



(Forsswan). 



Differens, 



Thalhi — 

 Ftirssman, 



1S71 Aiu-il 14 



1.C012 

 » 



» 



)) 



1,5970 



» 



1.5977 

 69 

 70 

 06 

 72 

 48 

 53 

 03 

 03 

 59 

 Med. 



0.0035 

 iZ 

 42 

 46 

 40 

 04 

 59 

 49 

 07 

 11 



» » 16 



» » 23 



» » « 



» 25 



" 27 . 



u Maj 4 



8 - 



» Okt. 20 



.. 21 





0.0040 



I medeltal kan man således, om lika vigt tillägges de båda komparationerna, anse 

 0,i)ii:"J vara det värde, hvarmed mina bestämningar af den horisontela intensiteten öfver- 

 skjuta LuNDQviSTS och Forssmans observationer, d. v. s. att 



X(ThaUn) = X{Å7igstrÖ7n) + 0,0 2 9. (b) 



Vid direkt jemförelse mellan Wijkander och Lundqvist i juni 1872 erhölls^) 



X(Lamont) = X(Ånijstrum) + 0,0 7 3. (c) 



Medels (b) och (c) finner man således 



X(Lammt) = X (Thalén) + 0,00 4 4, 



hvilket i det aldra närmaste öfverensstämmer med hvad i (a) redan är angifvet. 



Dessa jemförelser visa alltså, att mina A^-värden komma att ligga nära nog viidf 

 emellan de värden, som medels Lamonts och Ångströms konstanter erhållas, i följd 

 hvaraf jag tror mig berättigad att anse mina konstantbestämningar vara för det när- 

 varande behofvet tillräckligt noggranna. 



3. Om de iii.iguetiska uiätiiiiigariie iiitilcr åren 1878—1883. 



För att nu kunna tillgodofföra raiof äfven de under senare åren anstälda observa- 

 vationerna, må följande anföras. Enligt Amanuensen Kahlmeters uppmätning var i 

 augusti 1877 vinkeln hos intensitets-variationsinstrumentet 58° '10',.''). Till sitt läge 



1) K. Vet. Akad:s Handl. B. 10, N:o 12, s. 29 och 30, samt N:o 13, s. 15—17. 

 -) K. Vet. Akad:s Handl. B. 13, N:o 15, s. 16. 



