4 A. G. NATHORST, SPETSBEKGENS KÄRLVÅXTER. 



tagelser öfver arktiska Sibiriens samt Beringssundskustens flora, nyligen öfverlemnade 

 åt offentligheten ^). Sedan Th. Friks utgaf sin förteckning öfver Spetsbergens kärl- 

 växter ^) hafva dessutom genom Kjellman ^), Eaton *) och mig åtskilliga för dess 

 flora förut okända arter derstädes blifvit uppdagade, hvilka äfven lemna hållpunkter 

 vid jemförelsen med andra länders floror. Äfven det arktiska Amerikas flora mellan 

 80° och 83° n. lat. har genom den engelska polarexpeditionen 1875 — 76 blifvit full- 

 ständigare känd än förut och genom sin relativa rikedom på arter gjort det så godt 

 som säkert, att en högre växtlighet skulle framtränga till och trifvas ända vid polen 

 såvida derstädes funnes land ^). Tilläggom slutligen att uppfattningen af åtskilliga 

 arters ställning under denna tid derjemte undergått diverse förändringar och modi- 

 fikationer. Efter allt detta ville det synas mig, som borde ett försök att lemna en så 

 vidt möjligt med vetenskapens närvarande ståndpunkt öfverensstämmande öfversigt af 

 Spetsbergens kärlväxter ej vara alldeles ovälkommet. En kort redogörelse för mina 

 föregångares arbeten på detta område torde härvid böra förutskickas, ehuru jag dock 

 ej anser mig böra gå längre tillbaka än till Malmgrens uppsats, enär uti densamma 

 en fullständig redogörelse för äldre arbeten redan föreligger. 



I sin 1862 utgifna förträfläiga öfversigt af Spetsbergens fanerogamflora ^) kunde 

 Malmgren redan efter 1858 och 1861 års svenska expeditioner anföra 93 arter fane- 

 rogama växter derifrån, af hvilka alla utom 6 blifvit hemförda vid sagde forsknings- 

 färder. Genom 1864 års resa vunnos några tillägg, så att samma författare i det 

 vetenskapliga bihanget till skildringen af 1864 års expedition ') kunde angifva 96 

 fanerogaraa och 4 kryptogama kärlväxter, eller inalles jemt 100. Under 1868 års 

 expedition blef detta antal genom insamlingar af Berggren, Fries och Malmgren till 

 ej obetydlig grad ökadt, i det att nemligen ej mindre än 12 ^) för floran nya arter 

 blefvo funna, samt derjemte tvenne andra, hvilkas förekomst på Spetsbergen dittils ej 

 ansetts såsom fullt säker, nu åter derifrån kunde angifvas. De genom expeditionen i 

 detta hänseende vunna iakttagelserna äro sammanställda i ett för arternas begränsning 

 särdeles vigtigt arbete af Th. Fries °). 1869 insamlades äfven några växter på Spets- 



^) Kjellman, Sibiriska nordkustens fanerogamflora; Om växtligheten pä Sibiriens nordkust; Asiatiska 

 Beringssunds-kustens fanerogamflora. (Alla i Vega-Expeditionens vetenskapliga iakttagelser. Bd 1, 

 Stockholm 1882), 



^) Th. Fries, Plantae vasculares iusularura Spetsbergensium hactenus lectae. Upsaliae 1871. 



^) Kjellman, ISlågra tillägg till kännedomen om Spetsbergens Plantae vasculares. (Ofvers. Vet. Akad. Förh 

 1874. Stockholm). 



*) Eaton, A list of plants collected in Spitzbergen in the summer of 1873, with their localities. (Journal 

 of Botany 1876. Ser. 2, vol. 5). 



^) Nares, Narrative of a voyage to the polar sea during 1875 — 76. London 1878. Appendix 14. Botany. 

 By Sir J. D. Hooker. Se äfven Hart, On the botany of the british polar-expedition of 1875 — 76. 

 Journ. of Bot. Ser. 2. vol. 9. 1880. 



^) Malmgren, Öfversigt af Spetsbergens Fanerogam-flora. (Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. 1862. N:o 3). 



'') Svenska expeditioner till Spetsbergen och Jan Mayen, utförda under åren 1863 och 1864 af Dunér, Malm- 

 gren, Nordenskiöld och Qvennerstedt. Stockholm 1867. (Det vetenskapliga bihanget äfven i separat). 



*) Fries uppgifver sjelf 13, men Equisetum variegatwn, som äfven auföres såsom ny, var redan 1827 funnen 

 af Parry (se Parry, Narrative of an attempt to reach the North Pole in the year 1827. London 1828. 

 Botanical appendix by W. J. Hooker). 



^) Th. Fries, Tillägg till Spetsbergens fanerogamflora (Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. 1869. N:o 2). 



