KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 6. 



från Isfjorden och Belsund hemföra icke mindre än 116, således alla så när som på 

 sex (Campanula uniflora, Gentiana tenella, Matthiola nudicaulis, Arabis alpina, Ranun- 

 culus glacialis och Woodsia glabella), af hvilka likvisst tvenne (Campanula, WooJsia) af 

 andra blifvit funna i Isfjorden, en (Arabis) i Belsund. Af de återstående torde äfven 

 Gentianan kunna anses såsom tillhörande samma florområde, och det blefve icke sär- 

 deles oväntadt om äfven Matthiolan, hittils endast en gång iakttagen på norra kusten 

 (af Parey 1827), och Ranunculus glacialis (funnen i Hornsund och på Sydkap) fram- 

 deles äfven skulle uppdagas inom detsamma. 



Att ännu åtskilliga tillägg till Spetsbergens kärlväxter komma att göras, derom 

 är jag fullt öfvertygad ^). Såsom trakter särskilt förtjenta att nogare undersökas torde 

 böra påpekas det inre af Wijdebay, rendalen i Sassenbay, och de djupa dalgångarne, 

 som från Kolbay skola sträcka sig till Sundevalls berg i Belsund, rendalen vid detta senare 

 samt norra sidan af van Keulens Bay. Såsom längre fram skall ådagaläggas ligga dessa 

 endast obetydligt undersökta trakter inom Spetsbergsflorans så att säga centrum, hvarför 

 man just der har att emotse flertalet nya arter. Äfven Hornsund är ännu i botaniskt hän- 

 seende obetydligt känd, enär fjorden icke besökts under gynsam årstid, och detsamma 

 gäller om Sydkap. Det finnes således ett rikt fält för fortsatta botaniska forskningar. 



I den förtecknig öfver Spetsbergens kärlväxter, hvilken här nedan lemnas, har 

 jag ansett lämpligt att för hvarje art upptaga alla hittils angifna fyndorter. Uppgif- 

 terna om desamma föreligga nemligen i så många spridda arbeten, att deras samman- 

 förande till ett ställe ej kunde vara annat än önskvärdt, på det att man med ens 

 måtte kunna bilda sig en föreställning om hvarje arts ungefärliga utbredning. Åtskil- 

 liga inkonseqvenser hafva härvidlag icke kunnat undvikas. Äldre uppgifter angifva 

 vanligen ej lokalerna inom Isfjorden oeh Belsund utan endast dessa, under det att 

 senare författare äfven här anse sig böra nämna hvarje särskild fyndort. Somliga arter 

 betraktas af några forskare för så allmänna, att de ej ansett sig böra angifva lokalerna 

 der de funnits, utan nöja sig med ett »här och der» o. s. v., då deremot andra författare 

 angifva hvarje särskild fyndort. Under sådana förhållanden kan man ofta bli villrådig 

 om huru man bör gå tillväga, men jag har härvid följt grundsatsen att hellre anföra 

 för mycket än för litet och har derför endast utelemnat fyndorterna för de allra all- 

 männaste. Hvad benämningen af arterna angår har jag följt Kjellman i hans arbeten 

 öfver Nordsibiriens fanerogamflora, såsom varande mest i öfverensstäramelse med veten- 

 skapens nuvarande ståndpunkt. 



Vid bestämningen af de hemförda samlingarne har jag för åtskilliga af de mera 

 kritiska arternas vidkommande erhållit hjelp af professor V. Wittrock, hvilken för 

 öfrigt på allt sätt sökt befrämja och underlätta mitt arbete, af professor Th. Fries, 

 af docenten Kjellman samt af professor J. Lange i Kjöbenhavn; professor Fries har 

 dessutom låtit mig begagna sina anteckningar öfver växtlokalerna från 1868 års expe- 

 dition samt meddelat mig åtskilliga upplysningar af vigt. För andra likaledes värde- 

 fulla upplysningar står jag äfven i stor förbindelse till d:r Kjellman. 



^) Detta har vedan bekräftats genom fyndet af Colpodium latifoliwn R. Bu., upptäckt sommaren 1883 vid 

 ' Kap Thordsen af meteorologiska öfvervintringsexpeditionens läkare, med. kand. B.. Gyllencreutz, hvilken 



äfven tillåtit mig att i detta arbete omnämna detsamma. 11 Dec. 1883. 



