KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 6. 43 



bör kunna finnas på Spetsbergens vestkust. Räknar man äfven det inre af Wijdebay 

 till norra kusten, hvilket särskiljande dock i floristiskt hänseende bestämdt vore origtigt, 

 blefve visserligen äfven Gentiana tenella att anföra såsom endast funnen derstädes, 

 men då denna är en skandinavisk art, har dess förekomst der ingen betydelse. Det 

 torde således numera — såsom Th. Fries förut påpekat — kunna anses såsom säkert, 

 att nordkusten icke kan betraktas såsom ett jjenom egendonilicra arter utmärkt flor- 

 område. 



Att vestkustens flora har en stark tillsats af sydligare arter, har genom de senare 

 expeditionerna allt mera bekräftats. Men som vi längre fram skola finna bör dock 

 detta uttryck icke tagas alldeles efter orden. Th. Fries kunde 1868 anföra .32 arter ^) 

 såsom icke funna på nordkusten men väl på den vestra, »ett antal», säger han, »som 

 skulle hafva blifvit ännu större, såvida ej den nära vestkusten belägna, djupt i landet 

 inskjutande Liefdebaj' lemnat härberge åt åtskilliga arter, som för öfrigt ej på norra 

 kusten anträffats». Af dessa 31 arter bör först och främst Erigeron uniflorus såsom 

 sedermera funnen vid Treurenbergba)^ utgå och äfven, om man vill räkna Foulbay till 

 norra kusten, Chrysosplenium alternifolium, Derjemte har Kjellmans förmodan, att 

 åtskilliga af dem äfven skulle vara att finna i Wijdebay, genom Eatons vackra fynd 

 derstädes blifvit bekräftad. Af sagde 31 arter har denne nemligen i Wijdebay funnit 

 Arnica alpina, Campanula uniflora, Pedicularis lanata, Ranunculus lapponicus, R. affinis, 

 Eriophorum angustifolium, Carex dioica och Cystopteris fragilis. Läggas till de åter- 

 stående de nya arter, som funnits på vestkusten af Wilander och mig 1870, af 

 Kjellman 1872 — 73, af mig sommaren 1882 samt af R. Gtllencreutz 1883, så blifva 

 de hittils endast på vestkusten anmärkta följande: 



Petasites frigida. Ranunculus glacialis. Hievochloa alpina. 



Taraxacum officinale. » Pallasii. Carex puUa. 



Mertensia maritima. Arenaria ciliata. » salina. 



Polemonium pulchellum. Haliantlius peploides. » glareosa. 



Andromeda hypnoides. Koenigia islandica. » incurva. 



Rubus cliamaemorus. Betula nana. Luzula Wahlenbergii. 



Potentilla maculata. Salix reticulata. Juncus castaneus. 



» raultifida. Aira caespitosa. » triglumis. 



Empetrum nigrum. Glyceria Kjellmani. Tofieldia palustris. 



Arabis alpina. Colpodiura latifolium. Woodsia glabella. 



Draba arotica. Calamagrostis stricta. 



Således oaktadt de nya fynden allt fortfarande 32, af hvilka alla utom två 

 (Draba arctica och Glyceria Kjellmani) äro funna inom Skandinaviens nordliga trakter, 

 hvarför man sålunda med Fries kan säga, att vestkustens flora »eger en ej obetydlig 

 anstrykning af den nord-europeiska, framförallt nord-skandinaviska, floran» ett uttalande, 

 som ju i hufvudsak äfven öfverensstämmer med Malmgrens åsigt, (med den skilnaden, 

 att han på grund af 1861 föreliggande fakta ansåg trakten öster om Hvita hafvet 

 snarare böra i fråga komma än norra Skandinavien). Emellertid bör i samband härmed 

 påpekas, att dessa 32 arter äro sådana, som, med undantag af 4, Petasites frigida. 



') Af dessa var dock Lycopodium Selago redan 1827 funnen vid Hecla Cove af Parry (1. c), hvarför 

 antalet rätteligen var .31. 



