48 A. G. NATHORST, -SPETSBERGENS KÄRL VÄXTER. 



maximum af -|- 9°,i och minimum af — 3°,9. Juli månads medeltemperatur år 1827 vid 

 det ej särdeles långt aflägsna Treurenbergbay var enligt Parry -|- 4°, 55 C. med maximum 

 -[- 12°,8 och minimum 0°,o. Juli är norra Spetsbergens varmaste månad, Augustis 

 medeltemperatur är lägre, -|- 2°,87 C, maximum -f- 9°, minimum — 2°, o ^). Tyvärr före- 

 ligga inga regelbundna observationer öfver lufttemperaturen i solen, hvilket för växt- 

 ligheten enligt numera herrskande åsigter dock i de arktiska trakterna vore vigtigast. 

 Ehuru inskjutande från norra kusten erbjuder Wijdebay sålunda ungefär lika 

 gynsarama klimatologiska förhållanden som det inre af Isfjorden och Belsund. På dess 

 östra sidor äro kristalliniska skiflfrar, på dess vestra åter devonisk röd sandsten rådande; 

 den förra sidan skall vara — eller har fordom varit — en god renmark. I öfverens- 

 stämmelse härmed är floran också relativt rik, den öfverträffar Crossbays och Kings- 

 bays tillsammanlagda. Ty under det att dessa vestkustens väl undersökta fjordar till- 

 sammans hafva att uppvisa 66 arter, räknar Wijdebay redan nu ej mindre än 67, ett 

 antal, som sannolikt vid fortsatta undersökningar kommer att i ansenlig mån ökas. 

 Och bland dessa 67 arter träffas sådana rariteter som den endast härstädes funna 

 Gentiana tenella, jemte Arnica alpina, Carapanula uniflora, Pedicularis lanata, Potentilla 

 nivea, Ranunculus affinis, Arctophila effusa samt åtskilliga endast här på norra kusten 

 funna arter, såsom Ranunculus lapponicus, Wahlbergella affinis, Eriophorum angusti- 

 foliura, Carex dioica. Af Kingsbays och Crossbays rariteter må såsom jemförelse 

 anföras Taraxacum officinale, Potentilla maculata, Ranunculus affinis samt några mindre 

 rara, såsom Draba arctica, Eriophorum angustifolium, Chrysosplenium, således öfver 

 hufvudtaget vida mindre sällsynta arter än de anförda från Wijdebay. Att det ej är 

 den senares större utsräckning i och för sig, som ensamt förlänar densamma en så 

 relativt rikare vegetation, synes af antalet växter i den ännu nordligare belägna lilla 

 Treurenbergbay nära 80° n. lat., således nästan en breddgrad norr om Kingsbay. 

 Densamma är noga undersökt såväl af Pareys expedition 1827 som af 1861 års svenska, 

 och har att uppvisa ej mindre än 53 arter, således fler än Crossbay (52) ehuru betydligt 

 mindre än Kingsbay (64), men dock i förhållande till fjordens storlek ett ganska respek- 

 tabelt antal. Af denna jemförelse ensamt ville det redan synas, som vore västkusten 

 i och för sig icke mera gynsam för den högre floran än den norra. Af rariteter har 

 Treurenbergbay att uppvisa den endast härstädes funna Matthiola nudicaulis, dessutom 

 Ranunculus nivalis, Potentilla nivea, Stellaria humifusa, Festuca brevifolia, Poa abbre- 

 viata och Glyceria Vahliana. Bergarterna äro Hecla-Hooksystemets kalk- och skiffer- 

 lager, således delvis desamma som i Kingsbay och Crossbay, af hvilka den förra 

 derjerate hyser yngre sedimentära lager (bergkalk, tertiära sandstenar, kolbäddar och 

 leror). Oaktadt läget intill det ofta dim- och molnhöljda Hinlopen Strait äro soliga 

 och varma dagar isynnerhet under Juli månad i Treurenbergbay vanliga. Det var här 

 som Parry den 19 Juli 1827 iakttog en temperatur af -j- 12°,8 i skuggan, och Juli månads 

 klimatförhållanden skildras i redogörelsen för 1861 års svenska expedition bland annat 

 med följande ord: »Temperaturen steg nu stundom till -)-ll° C. i skuggan, det starka 



^) På vestkusten syntes Augusti 1882 vara varmare än Juli enligt iakttagelser under geologiska expeditionen 

 utförda af G. De Geee. Detsamma var fallet i Isfjorden 1883 enligt benäget meddelande af d;r N. 

 Ekholm. 



