66 A. G. NATHORST, SPETSBERGENS KÄKL VÄXTER. 



Med allt detta för ögonen drifves inan sålunda redan af en del växters uppträ- 

 dande till det antagandet, att det måste hafva funnits en tid sedan Spetsbergens 

 nuvarande kärrvegetation redan invandrat, eller under hvilken den var stadd i invan- 

 dring, då klimatet var varmare än nu. Och bevis för tillvaron af en sådan tiderymd 

 lemna som bekant äfven de geologiska förhållandena, hvilka ådagalägga, att under den 

 postglaciala tiden en period funnits då hafvet var varmare, så att det kunde hysa 

 Fucodium canaliculatum, Mytilus edulis, Cyprina islandica och Littorina littorea, af 

 hvilka ingen numera bebor de spetsbergska vattnen. Bland de i de växtförande lagren 

 från denna tid förekommande 26 mossorna anför Schimper äfven några arter ^), hvilka 

 icke funnits lefvande på Spetsbergen. 



Emellertid kan, såsom nedan skall visas, sjelfva invandringen af Spetsbergens 

 växter icke hafva försiggått då hafvet stod högre än nu, utan de måste tvärtom hafva 

 invandrat då det stod lägre. Man drifves sålunda till det antagandet, att den varmare 

 tiden börjat något förr än de Mytilusbäddar hade afsatt sig, hvilka ligga högre än 

 den nutida hafsytan. 



Tecken för ett mildare klimat under den postglaciala tiden finnas för öfrigt icke 

 endast på Spetsbergen, utan nästan öfver hela norra hemisferen, Skandinavien, Island, 

 Grönland, N. Amerika, etc. För Skandinaviens vidkommande må framhållas, att den 

 atlantiska floran i Norge enligt Blytt sannolikt har invandrat under ett något mildare 

 klimat än det närvarande ^), och redan långt förut hade F. Aeeschoug påpekat, att vissa 

 af Skandinaviens växter tycktes ådagalägga, att klimatet fordom varit varmare än nu. 

 Sådana växter äro Trapa natans, Ilex, Acer campestre m. fl. ^). Vidare må erinas om 

 de sydligare arterna i vestkustens skalbankar, Pholas candida och Tapes decussata, ty 

 om den senare äfven är funnen lefvande på något ställe af Norges kust, hade den dock 

 fordom en större utbredning än nu. För öfriga förhållanden, hvilka belysa denna 

 fråga, må hänvisas till J. Geikies intressanta redogörelse deröfver i Praehistoric Europé *) 

 (sid. 499 och följande), ur hvilket arbete några af dessa uppgifter blifvit hemtade. Här 

 må blott anföras, att J. D. Hookbr, enligt ett derstädes reproduceradt skriftligt med- 

 delande, hade kommit till alldeles samma resultat, nemligen att ett afsnitt af den post- 

 glaciala tiden varit varmare än nutiden. Hookee påpekar särskildt, att flere af de 

 under Nares' polarexpedition från 81° — 82° N. Lat. hemförda växterna häntydde på 

 ett sydligare och mildare klimat, samt framhåller, att om Androsace septentrionalis, 

 som annars anträffas först 10° sydligare, endast blifvit funnen fossil i stället för lef- 

 vande, hade man icke tvekat att anföra densamma såsom ett ovedersägligt bevis för 

 en klimatförändring. »My friend, the late Dr Thos. Thomson, had similar views to 



') (Dioranella cerviculata Hedw., Trichostoraum Nordenskiöldi Schimp., Bryum purpurascens R. Br., B. 

 bimum Schreb., Cinclidium stygium Sw., Mniura subglobosum Br. et Schimp. och Hypnum (Limnobium) 

 Nordenskiöldi Schimp.)- Då dessa emellertid icke synas antyda något varmare klimat, är det väl möjligt, 

 att flere af dem ännu finnas lefvande pä Spetsbergen, och det bör ej heller förbises, att deras bestämning 

 skedde långt innan Berggrens arbete öfver Spetsbergens mossor utkommit, hvarför en förnyad revision 

 af de anförda resterna törhända vore nödig. 



^) A. Blttx, Porsög til en Theori om Invandringen af Norges Flora. (Nyt Magasin for Naturvidensk. 

 21ste Bd. Kristiania 1876). 



^) F. Areschoug, Bidrag till den skandinaviska vegetationens historia. (Lunds Univ. Årsskrift 1866) 



*) London 1881. 



