KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 6. 67 



yours (J. Geikie's) as to a warmer postglacial epoch, though probably, like loy own. 

 they were never formulated» (Hooker hos Geikie 1. c. sid. 520). 



Då det onekligen talar mycket till förmån för en teoris rigtighet, att olika 

 forskare på olika vägar kommit till samma resultat, anser jag mig här böra anföra, 

 att jag redan nedskrifvit min ofvan uttalade åsigt, att Spetsbergens kärr- och strand- 

 växter måste hafva invandrat under ett varmare klimat, innan jag vände mig till Geikies 

 ofvan citerade arbete. Och det var derför ej utan öfverraskning och tillfredsställelse, 

 jag der fick se följande uttalande: »The existing fioras of Spitzbergen, Greenland, 

 Iceland and Faeröe, seem to establish the fact of a postglacial land-connection with 

 North-west Europé, at a time, when, as the evidence, I have adduced leads us to 

 believe, the cliraate was more genial than at present» (sid. 521). 



Emellertid är det icke sannolikt, att invandringen till Grönland, Island och 

 Färöarne skedde samtidigt med invandringen till Spetsbergen. Ty såsom af en blick 

 på kartan (tafl. 2) genast framgår, måste en landförbindelse mellan Skandinavien och 

 Grönland utestänga Golfströmmen från Ishafvet och således medföra ett kallare klimat 

 i de nordligare trakterna. Man ledes sålunda till det antagandet, att Grönlands, Islands 

 och Färöarnes flora är af äldre ursprung än Spetsbergens, eller med andra ord den 

 förra invandrade från Skandinavien medan Spetsbergen ännu hade sin istid. För en 

 sådan landförbindelse fordras en nivåförändring af minst 400 famnar, och det är icke 

 troligt, att denna egt rum under någon senare afdelning af den postglaciala tiden. 

 Golfströmmen, som här kunde verka och icke motvägdes af några kallare strömmar 

 norrifrån, förorsakade sannolikt, att klimatet långs den forna landbryggan redan vid början 

 af sagde tid var så pass mildt, att de i fråga varande ländernas fl;oror då kunde invandra. 

 När den derpå följande sänkningen hunnit till nuvarande 200 famnars djupkurvan 

 kunde golfströmmen äfven nå kusterna af Norge och Spetsbergen, men i stället för 

 att som nu delvis fortsätta långs norra kusten af Norge mot Novaja Semlja blef den 

 tvungen att böja sig norrut och kunde derför törhända mera kraftigt utöfva sitt infly- 

 tande långs Spetsbergens vestkust. Det är derför troligt, att klimatet just då var 

 mildare och att floran då till Spetsbergen invandrade samt ej heller omöjligt, att 

 Mytilus, Cyprina och Littorina i detta så att säga mindre uppblandade varma vatten 

 kunde gå så långt norrut. När sänkningen sedan fortgick än mera, så att Spetsbergen 

 ej blott flck sin nuvarande form utan t. o. m. delvis betäcktes af hafvet, fortlefde 

 dessa arter allt jemt kanske just medan denna sänkning äfven förorsakade att golf- 

 strömmen nu hade lättare tillträde till polarhafvet. Omöjligt är å andra sidan icke, att 

 sagde molluskarter först nu invandrade; i så fall kan deras utdöende hafva berott af 

 den senare inträdda höjningen, hvilken förorsakade att golfströmmen åter något mera 

 afspärrades än förut. En annan möjlighet vore att de hafva utdött just under sänk- 

 ningen, om denna förorsakat, att golfströmmens vatten mera fördelats, samt att den 

 forna arktiska kontinenten nu upptagits af ett vidsträckt haf med kallt vatten, från 

 hvilket kalla strömmar kunde motverka golfströmmens inflytande. 



Vare härmed huru som helst, det är emellertid sannolikt, att en del af Spets- 

 bergens växter invandrade under den varmare tid, som föregick sänkningen, samt att 

 de då äfven regelbundet satte mogna frön och derför äfven inom Spetsbergen kunde 



