KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 20. N:0 6. 



83 



107. Cares incurva Lightf. 



108. » dioica L. f. parallela Labst 



109. ' nardina Fr 



110. ' rupestris All 



Fara. Jnncaceae. 



111. Luzula Wahleubergii EuPR 



112. » arcuata (Wg) Sm 



!> 5 f. confusa Lindeb 



113. arotica Blytt 



114. Junous biglumis L 



115. > triglumis L 



116. » castaneus Sm 



Fam. Colcliicaceae. 



117. Tofieldia palustris HuDS 



Fam. Polypodlaceae. 



US. Cystopteris fragilis (L.) Beknh 



119. Woodsia glabella E. Be 



Fam. Lycopodiaceae. 



120. Lyoopodium Selago L 



Fam. Equisetaceae. 



121. Equisetum arvense L. f. alpestris Wg .. 



122. » variegatum Schleich 



123. I scl rpoldes MiCHX — . 



Antal gemensamma arter 



S-S ^ 

 ^ t2. Pi' 



J^ o ^ 



+ 

 + 



+ 

 + 



+ 

 + 

 + 



+ 

 + 



+ 

 + 

 + 

 + 

 + 



+ 



+ 



+ 

 + 

 + 





+ 

 + 



+ 

 + 



+ 

 + 



+ 

 + 

 + 

 + 

 + 

 + 

 + 



+ 



+ 



+ 



+ 

 + 



^ CD 

 Q.» 



+ 

 + 



109 



111 63 



11 



123 



35 



+ 

 + 

 + 

 + 



+ 

 + 

 + 

 + 



+ 

 + 



CO g^ 



g " 



+ 



+ 



100 75 



^Z 



+ 

 + 



+ 

 + 

 + 

 + 

 + 



ra'P' 



101 



+ 

 + 

 + 

 + 

 + 



to CO 



p. 



+ 

 + 



+ 



83 



74 



De slutsatser angående Spetsbergsfloran, som i detta arbete uttalats, kunna sam- 

 manfattas i följande punkter: 



1. Kärlväxternas utbredning på Spetsbergen harmonierar med, eller strider i alla fall 

 icke emot, Blytts teori, att åtminstone en stor del af den arktiska floran skyr kust- 

 klimatet och når sin betydligaste utveckling inom de mest kontinentala områdena. 



2. Under istiden kunde på sin höjd ett fåtal arter på Spetsbergen existera, den vida 

 öfvervägande delen af (eller kanske hela) floran har invandrat under den post- 

 glaciala tiden. 



3. Spetsbergens kärlväxtflora utgöres till större delen, eller omkring 75 procent, af arter, 

 hvilka här fullt trifvas och utveckla frön. Dessa äro äfven de först invandrade. 



o 



4. Återstoden, eller ungefär 25 procent (till större delen kärr- och strandväxter) äro 

 deremot decimerade qvarlefvor från en tid, då klimatet var något varmare än nu, 

 och under livilken äfven de satte mogna frön. Invandrade senare än de förra. 



