88 A. G. NATHOEST, SPETSBERGENS KÄRLVÄXTEK. 



Förklaring till taflorna. 



Taflan 1. 



Karta öfver Spetsbergen, sammandragen efter Nordenskiölds karta 1874 med ett par ändringar grun- 

 dade på iakttagelser under den geologiska Spetsbergsexpeditionen 1882. 



Den röda obrutna linien omsluter det område inom Isfjorden, der enligt hittils kända rön den rikaste 

 fioran förefinnes. Inalles komma inom detsamma fyndorterna för 114 arter. Lokalerna för de öfriga 9 äro 

 medelst dessas namn i rödt äfven angifna. Om den röda obrutna linien fått gå öfver till vestra sidan af 

 Ekmanbay, hade äfven den ena fyndorten för Rubus Chamaemorus fallit inom densamma ; växtens förekomst här var 

 vid kartans tryckning ännu icke känd. Ej heller var Colpodium då funnen vid Kap Thordsen, hvarför ä kartan 

 uppgifvas 113 arter i st. f. 114. Den röda streckade linien angifver ett område, inom hvilket alla Spetsbergens 

 kärlväxter äro funna, och på samma gång de öfriga trakterna med den rikaste växtligheten. Särskildt förtjenta af 

 ytterligare undersökning i botaniskt hänseende äro: det inre af Wijdebay, Liefdebay och Woodbay, dalgångarne 

 mellan Isfjorden och Belsund, rendalen vid Sassenbay, det inre af Belsund samt dessutom möjligen Stans Foreland. 



Taflan 2. 



Kartan är afsedd att utvisa fördelningen af land och haf vid en tänkt förflyttning af strandlinien till den 

 nuvarande 200 famnars djupkurvan. Djupkurvorna äro utlagda efter Mohns karta i Ergänzungsheft 63 af 

 Petermanns Mittheilungen, endast vid Novaja Semlja något olika, efter Markhams karta i »A Polar recon- 

 naissance». De af röda streck sammansatta linierna äro ämnade att angifva några af växternas sannolika 

 vandringsvägar till Spetsbergen under en sådan fördelning af land och haf. För strandväxterna är ingen särskild 

 väg angifven enär de tänkas följa kustlinien. Möjligt är naturligtvis äfven att några växter invandrat tidigare, 

 då strandlinien följde 300 famnars kurvan, hvilket dock ej här ansetts behöfva utmärkas, lika litet som 

 vandringsvägen från Skandinavien till Grönland, hvilken af sig sjelf utan vidare af djupkurvorna inses. Östersjön 

 har betecknats såsom vatten, emedan det är möjligt, att den då varit ett inhaf. 



Obs. På grund af författarens frånvaro vid kartans tryckning har den felaktigheten insmugit sig, att 

 Hvita hafvet betecknats såsom vatten i st. f. såsom land. 



