KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDL. BAND. 21. N:0 3. 23 



För att öfverensstämraelsen inellaii barometerns och nederbördens variationer 

 bättre skulle framträda har jag, alldenstund deras variationer blifva motsatta, om båda 

 framställas genom kurvor, subtraherat barometermediet från ett fixt tal och sedan an- 

 vändt formeln bi—i{a + 2b + c). Det är dessa sist erhållna värden, som ligga till grund 

 för de kurvor öfver barometerns inversa gång, som finnas ställda tillsammans med 

 medelnederbörden för hela landet under hvartdera årtiondet. Se figg. 2 och 3. 



Jemföras tabellerna VIII och IX med respektive IV och V, så finner man en 

 tj^dlig öfverensstämraelse mellan barometerns variationer och nederbördens. Denna 

 öfverensstämraelse gäller hela den undersökta tidsperioden och sträcker sig icke blott 

 till nederbördsmängden utan äfven och i högre grad till sannolikheten, så att då den 

 senare har ett maximum eller minimum, som hos mängden ej i nämnvärd gi'ad fram- 

 träder, så finnes ett motsvarande minimum eller maximum hos barometern. Detta 

 faktum ådagalägger, att det beror på det barometriska, tillståndet, om nederbörd skall 

 falla eller ej, medan också andra orsaker hafva ett synbart inflytande på regnmängden, 

 som skall falla vid någon viss tidpunkt af året. 



Att ingå i närmare detaljer torde icke vara af nöden; vi nöja oss med att på- 

 peka, hurusom det för första årtiondet egendomliga minimum i nederbörden under 

 Oktober månad motsvaras af ett utpregladt maximum hos barometern, samt maximet 

 hos den förra i början af Juli, såsom redan ofvan nämndt är, af ett starkt minimum 

 hos den senare; att dessa extremcr hos barometern icke hafva någon motsvarighet 

 inom det senare årtiondet, liksom icke heller en sådan finnes hos nederbörden; samt 

 att de två starkt framträdande minima i regnsannolikheten under Juni och Augusti 

 månader af det senare decenniet motsvaras af två maxima hos barometern. 



Härmed torde det antagandet, att variationerna uti lufttrycket äro grundorsaken 

 till nederbördens förändringar, få anses bevisadt för vårt land. Huruvida detta förhål- 

 lande mellan lufttryck och nederbörd är en öfverallt gällande lag, är en fråga, som 

 naturligtvis kräfver en genomgående undersökning af vidt skilda orters meteorologiska 

 förhållanden i detta hänseende, och som ligrgrer utom denna undersöknings omfång. 

 Till denna grundorsak kunna dock komma andra ganska vigtiga faktorer, såsom t. ex. 

 en orts närmare eller fjermare läge till större vatten, hvarigenom vissa vindar blifva 

 mera regnförande än andra, ortens topografi, årstider etc, hvilka faktorer måste i be- 

 tydlig mån förstärka eller försvaga, kanske någon gång rent af upphäfva grundorsakens 

 inflytande på i synnerhet nederbördsmängden men äfven på regnsannolikheten. 



Såsom slutligt resultat torde följande framgå såsom gällande för vårt land 

 Sverige: 



Nederbörden har under sommarhalfåret några tidpunkter med utpreglade maxima 

 eller minima, men åren hafva varit för få för ett fixerande af periodernas rätta antal 

 eller läge; 



Olika årtionden kunna visa så motsatta nederbördsföihållanden, att det måste 

 fordras många års iakttagelser från samma ort, innan ett säkert resultat kan erhållas. 

 Upsala, som dock har noggranna observationer för 45 år, visar uti dessas slutresultat 

 ett tydligt inflytande från enstaka årtionden, hvilket inflytande måhända försvinner, då 

 observationerna omfatta ännu flere år; 



