KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 4. 7 



Betulaeece. Ännu anmärkningsvärdare blir förhållandet hos de hithörande växter, som 

 ega tydlig kalk, t. ex. Cannabis, Ämaranhis; ty hos hanblomman är kalken vidöppen, 

 men hos honblomman dels mycket smärre, dels tätt sluten kring fruktämnet. I öf- 

 verensstämmelse med dessa förhållanden finna vi, att då uti en hermafrodit blomma 

 ettdera könet blir förherskande, t. ex. hos vissa Silenacéer, så blir alltid den öfver- 

 vägande honliga blomman den minsta. Likaledes träffas stundom Geranium silvaticum 

 L. med hälften smärre blommor, och dessa har jag alltid funnit innehålla mycket korta 

 ståndare, men relativt större pistiller än den vanliga formen. 



Här framställer sig den frågan, om ej i allmänhet fruktämnet sjelft i sin byggnad 

 eger skyddsmedel mot de omnämnda, utifrån hotande farorna. Denna frågas ut- 

 redande hör ej för närvarande till vår uppgift och kommer derför längre fram att blott 

 tillfälligtvis beröras. Det är af flere författare visadt, att många enfröiga, vid mognaden 

 oöppnade frukter förhålla sig liksom frön, i det de ega särdeles kraftiga mekaniska 

 skyddsmedel; så t. ex. Syngenesisternas skalfrukter, karpellerna hos, Geraniwn, nbiQw hos 

 Polygonum. ^) Men äfven om sådana apparater skulle träffas redan i fruktens yngsta 

 stadium, är det dock svårligen möjligt att de då ega den erforderliga utvecklingen för 

 sitt ändamål. Dertill kommer, att ett yttre mekaniskt skydd, t. ex. förtjockad epi- 

 dermis, saknas hos många liknande frukter äfven vid mognaden, t. ex. Tropceolum, tal- 

 rika Umbellater och Ruhiacéer. ") I talrika fall deremot eger fruktämnet en sådan be- 

 klädnad, som i allmänhet utgör ett skydd för späda organ, t. ex. för utsprickande 

 blad. Visserligen torde man ej kunna beräkna att härigenom finna fruktämnet skyd- 

 dadt mot samtliga de faror, som nyss uppräknats. Och i hur många fall finner man 

 ej fruktämnen, som blott ega en tunn och naken epidermis kring den klorofyllförande 

 väfnaden! Det är dock uppvisadt af Kerner, '') hurusom en beklädnad af vare sig täta 

 hår eller borst eller glandier utgör ett ganska vanligt skyddsmedel för blomman i dess 

 helhet, hvilket, oaktadt sin oansenlighet, har en oemotståndlig förmåga att t. ex. afhålla 

 vissa insekter. Han anför till och med några fall, der ett undersittande fruktämne 

 är på detta sätt utrustadt {Ribes Grossularia L.), ehuru han ej torde anse detta skydd 

 vara afsedt för fruktämnet sjelft, upptagen som han är af att uppvisa skyddsmedel för 

 pollen och honungsgömmen. '^) 



Det är sålunda otvifvelaktigt, att fruktämnet i mänga fall redan frän sin första 

 uppkomst har att glädja sig åt särskildt för detsammas skyddande afsedda anordningar, 

 — dels en väl skyddad plats, dels en egendomlig beklädnad. Ja, en stor del af de 

 mångahanda skyddsmedel mot objudna gästers tillträde till blomman, dem Kerner på 

 ett så öfvertygande sätt uppvisat, kunna vi med allt skäl taga i anspråk för frukt- 



') Se den biologiska framstSllningeE häraf i Engleh's Botan. Jahrbiicher, Bd IV, 1883: E. Matilotii, 

 Ueber mechanische Scliutzmittel der Samen gegeii schiidliche Einliusse von aussen. 



2) Auf. st., sid. 228, 231. 



3) Kerner, anf. st., sid. 210, 219, 223. 



^) Om den fysiologiska betydelsen för öfrigt af växternas hårbeklädnad såsom skyddsmedel mot afdunst- 

 ning, temperaturvexlingar ocli alltför starkt ljus, se A. Weiss, Die rilanzeuliaare, i Kaksten's Bot. 

 Untersucli., 1867, sid. 024, följ., och J. AViesner, Die natiirliehcn Einrichtungen zum Schutze des 

 Chlorophvlls der lebenden Pflan/.e, uti Festschrift z. Feier d. 2.5-jähr. Best. d. k. k. zool.-bot. Ges. in 

 Wien, 1876, sid. 42. 



