KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 4. 17 



En sådan anordning som denna, belägenheten på bottnen, af ett långt, rörforraigt 

 och slutet foder eller någon annan dermed likartad döljande och höljande apparat 

 är ett af de mest ändamålsenliga och säkra skydd för fruktämnet. Längre fram finna 

 vi detta hos stora afdclnin^ar af växtriket. 



Bor.agineae. 



Myosotis Dill. 



Liksom hos de förut beskrifna är kronan äfven här föga eller icke förvandlad 

 dä hon fälles. Om hon efter att hafva lossnat någongäng fasthålles af fodret, blifva 

 alltid hennes flikar i spetsen inrullade. 



Fodret hos detta slägtc har tydlig pip och derför äro smånötterna, som döljas 

 derinom, släta samt ej benhårda. Foderllikarnes förhållande efter blomningen är, som 

 bekant, inom slägtet användt till artkarakter. Följande former kunna urskiljas inom 

 vår flora: 



M. ccBspitom. C. F. ScnuLTZ och pabistris (L.) Roth. Dessa två arter hafva långa, 

 utböjda grenar. De utslagna blommorna sitta alltid öfverst på den i spetsen bågböjda 

 grenen. Med öfvcrblomningen följer först att blomskaftet böjer sig undan från den 

 förut uppräta riktningen. Då blommorna i »svickeln» sitta i två rader, oinvexlande 

 något åt höger och något åt venster, pä den lutande sympodiala axelns uppåtvända 

 sida; så riktar sig nu hvarje skaft allt mer åt sin sida för att slutligen böja sig tvärs 

 öfver axeln, och efterblommorna hänga nu nedåt, vexelvis åt höger och venster, tafl. 

 I, fig. 10. Derigenom komnui de att så mycket som möjligt undgå uppmärksamheten, 

 då axeln ses ofvanifrån, och att dessutom riktas mot marken. Deras foder förblir 

 öppet: en klocka, stjelpt öfver fruktanlagen. 



M. arvensis (L.) All. l'>]oinskaften äro af samma längd som hos de föregående. 

 Skilnaden från dessa är dock, att enär grenarne äro uppräta, så komma blomskaften, 

 då de vexelvis böja sig öfver axeln åt höger och venster, att ej vetta nedåt, utan utåt 

 eller snedt uppåt. Hos denna art äro derför efterblommans foderflikar slutna. Hartman 

 säger *): »slutna vid fruktmognaden»; de äro emellertid slutna från början, hvilket är 

 fullt färdigt redan hos blomfoder något nedom svickelns topp; deremot öppna sig, 

 undan för undan, fodren något i spetsen vid inträdande fruktmognad. 



M. strida Link. Blommor kortskaftade. Efterblommor derför uppräta och 

 »fruktfoder» slutna. 



M. collinn Hoffm. Blommor kortskaftade. Efterblommor uppräta; "fodcrflikarno 

 vid fruktmognaden åtskilda". Dock äro alltid ile blommor, som nyss fält sin krona 

 och som äro af mycket ringa storlek, hårdt tryckta intill grenen och deras foderflikar 

 äro då ännu slutna, »fruktfodrets» form äggrund. 



Postflorationen inom detta slägte, liksom hos familjen Boraginere i allmänhet, 

 liknar således till sina hufvuddrag de förutnämnda familjernas (kronan affaller äf- 



') Handbok i Skantlinavicns Flora, 11 uppl., sid. 77. 



K. Sv. Vet. Akad. Haiirll. Bd. 21. N:o 1. 



