KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 21. N:0 4. 21 



tillika blir någon uf liikarne sturkt inrullad eller böjd in öfver svalget, sä att kronan, 

 sedd från sidan, synes snedt afstyinpad, tafl. I, lig. 16, a. Derigenoni är hon väl till- 

 sluten och brämets blåvioletta färg ej längre synlig. Hon lossnar, redan innan någon 

 synbar förändring i fruktämnet skett; och då pipen är kort och vid, kan hon lätt 

 genom sin tyngd glida ut ur blomman. Fodret sluter sig till sanuua kantlagda blad- 

 läge som i knoppen, fig. 16, b, och bildar ett stort, slutet tomrum kring det ovanligt 

 lilla fruktanlaget; äfven då detta förstoras, tillväxer fodret såsom ett rymligt hvalf 

 kring frukten. — Efter kronans fällning: böier si-r blomskaftet nedåt från sin horizontala 



'O 



>^J 



riktning. Såväl genom sin lutning, som genom fodrets utseende liknar nu efterblomman 

 den hängande, oöppnade knoppen. 



Coiivolviilacea). 



Coiivolvuliis tricolor L. 



Då den flyktiga, tunna kronan vissnar, återgår hon till det egendomliga, vridna 

 knoppläget genom medverkan af de 5 förtjockade listerna, som motsvara hennes sam- 

 mansättning af 5 blad. Hon blir mycket smal och derjcmte i spetsen mera svartblå 

 samt något plastisk och klibbig. Nu böja sig de långa blomskaften i en vid båge 

 nedåt, och dervid atfaller kronan. Derpå sluter sig fodret, som har följande byggnad: 

 dess blad äro fria; h varje blads nedre hälft är smal, jcmnbred, ljusare färgad och 

 derigenom klolikt afsatt, oeli med dessa basala, upprättstående delar är fodret från 

 början tätt tryckt intill fruktämnet; äfven foderbladens öfre, utbredda delar sluta sig 

 nu tillsaniTuan i det hvart och ett blad med kanterna sammanvikes inåt. Fruktämnet blir 

 oåtkomligt och är dessutom ludet af långa silkeshår. Genom de länga skaftens båg- 

 böjning nedåt blir efterblomman aflägsiuid från sällskajjct med dem, som blomma, samt 

 vanligen förllyttad in bland det täta bladverket och de slingrande grenarncs virrvarr. 

 Genom alla dessa medel är således här fruktanlaget sorgfälligt skyddadt. (Ofverens- 

 stämmelsen med t. ex. Solan, sisymbriifolium är mycket stor). 



C. arvensis L. liar mycket korta, men ganska breda och särdeles styfva foder- 

 blad, som synas motsvara det lika beskaffade basalstycket hos föregående arts foder- 

 blad. Genom sin form kunna de efter knoppens utslående knappast vara bestämda till 

 annat än att utgöra skyddsmedlen för fruktanlaget. 



Iponnea coccinea L. 



Såsom vanligt i familjen, är äfven här knoppläget vridet, tafl. H, lig. 24, a (detta 

 gäller dock här endast det egentliga brämet, ty kronan har ett långt piprör). Efter 

 blomningen återtages ej som hos Convolvulus detta läge. Ty de 5 fastare listerna 

 inrulla sig mot hvarandra och skrynkla ihop brämet, fig. 24, b, hvarpå kronan fälles. 

 Då sluter sig fodret, som har mycket långa blad. Äfven här äro dessas basaldelar 

 väl afsatta, tjocka, styfva och kupiga samt tätt slutna kring fruktämnet. Dertill äro 

 de på yttersidan knottriga och tätt ludna (se fig.), under det växten i öfrigt är glatt! 

 Straxt ofvanför detta basala parti blir nu fodret starkast slutet. Samtidigt nedböjer 

 sig det starka och styfva blomskaftet, och frukterna mogna på rakt nedåtvända skaft, 

 fig. 24, c. 



