30 c. A. M. LINDMAN, OM 1'0STFL0HATI0NEN. 



Drupaceae. 



Friiktäinnet sitter lios dciiim tiimilj i bottnen af ett bägarlikt fiiste, hvilket som 

 bekant utfaller. Efter befruktningen iinner man en ringforniig korkbildning vid dess bas. 

 Deiniu stamdel lossnar således på samma sätt som foderj)i[)en hos Datui-a, under det 

 foderbladen i dess rand förblifva i ostördt sammanhang dermed. Hos t. ex. Frunun 

 seinpcrjlurenti Ehrii. sker dock dess fällning ej förr än fruktanlaget redan hunnit skjuta 

 upp ur dess mynning, tufl. II, iig. 36, a; det afkastade torusröret, som är trångt och 

 djupt, qvarhälles vanligen såsom en etjvatorial gördel kring den växande frukten och 

 uppfläckes oregelbundet af denne, fig. 36, b. Hos P. Fädus L. m. fl. är deremot 

 blombottnen mera kort och vid. I allmänhet synas derför dessa växter afse att befria 

 den mognande frukten från den omslutande stamdelen. ^) Detta måste nödvändigt förr 

 eller senare försiggå till följd af fruktens betydliga utvidgning. Att en köttig frukt 

 sakiuir de för fruktanlagen så vanliga skyddsmedlen är dock ej sällsynt, ett förhällande, 

 hvartill jag återkommer längre fram. Jag vill här blott anmärka, att Aiui/i/daiun, 

 som har n)era torr frukt, utan olägenhet har denna beklädd af ett tätt och tjockt filtludd. 



Pomaceae. 



Pyrus L. och Sorbus Toukn. 



Proterogyna. Till förmän för metridiet kan derför ingen rörelse af hyllet före- 

 tagas, så mycket mindre, som hyllet är öfversittaride. Också sakna kronbladen all 

 rörelse och erbjuda ej ens frömjölet skydd, ty hvarken mot natten eller under starkaste 

 regn ändra de sin ställning. Innan de aöalla (de förvandlas dä icke), göra de blott 

 blomman allt mera öppen genom att vidt utspärras. Fodret förändras icke (någon 

 gång ses det hos Pyras Malus L. hårdt slutet öfver disken). 



Det skydd, fruktämnet här eger, tillhör redan blomningen. Först hafva vi att 

 märka dess beklädnad med ett tjockt filtludd, som hos Sorbus äfven tillkommer blom- 

 skaften och qvastens alla grenar. Vidare har Sorbus diskens midt upptagen af stiftens 

 tjockludna bas, som, ursprungligen bidragande till honungens skydd, ganska länge qvar- 

 sitter såsom en verklig ullpropp, hvilket i ännu högre grad gäller om Cydonia. Hos 

 Pyrus täckes disken efter blomningen blott af den utomordentligt tjocka, nu torkande 

 honungsafsöndrande väfnaden och barrikaderas dessutom någon tid af de här mycket 

 tättstående ståndarbaserna (hos Sorbus stå dessa glesare). Slutligen gäller om Sorbus, 

 att de tätt hopträngda blommorna inbördes skydda h varandra. Betraktar man en 

 blommande qvast, äro alla eftevblommor så godt som dolda af grannblommornas kron- 

 blad; och alla fruktämnena, insvepta i sina hvita pelsar, hafva ännu någon tid efter 

 qvastens afblomstring uppspänd öfver sig en verklig »en-tous-cas» af alla de utspärrade 

 hyllebladen. Bland blomskaften träffas stundom larver och andra objudna gäster, som 

 dock torde få åtnöja sig med fördelarne af skydd mot regn. 



') I de talrika fal), dä frukteu angi-ipes ocb förvrides af Exoasciis Pruni, aflaller icke torusröret. 



