54 c. A. M. LINDMAN, OM POöTFLOKATIONlSN. 



Riibiaceae. 



Cruciiiiiella latifolia L. 



Erbjuder ett ämiu bättre exempel än Gladiolus på ett genom blommornas plats 

 doldt och skyddadt undersittande fruktämne. Blommorna äro små och sitta 2 och 2 

 skiftevis motsatta i långa, smala ax, tafl. IV, fig. 90. Stödjebladen äro 2 och 2 hinn- 

 aktigt förenade med kanternas nedre del, hvarigenom de bilda slutna, djupa fickor med 

 ett fack å hvardera sidan af axfästet, och ur hvarje fack utskjuter en blomma sin 

 långa kronpip. Vidare fins på hvarje sida af blomman innanför stödjebladet ett smalt 

 bladorgan ^), nående till fickans mynning. Efterblommans hylle repeterar knoppläget, i 

 det de midtpå brutna kronflikarne, fig. 90, c, d, sammanläggas inåt som med en led 

 och derefter sluta sig. Genom fruktens tillväxt utskjutes kronan ur den trånga för- 

 djupningen inom skärmbladen. 



Asperula arveiisis L. (ciliata Moench). 

 De blå blommorna sitta i hufvudlika gyttringar, omgifna af långa, smala, tättsittande 

 blad, som kantas af länga borsthår. Kronan når upp öfver dessa blad genom sin långa 

 pip. Det lilla, platt utbredda brämets flikar blifva efter blomningen liksom i knoppen 

 kantlagda. Kronan affaller derefter på det sätt, att enär hon är fästad kring en liten skifva 

 i fruktämnets spets, tafl. IV, fig. 91, a, så aflyftes hon från denna, så snart fruktämnets 

 hälfter börja vid sin tillväxt höja sig öfver densamma; denna skifva blir nemligen in- 

 klämd i fruktens apicala insänkning, fig. 91, b. Fruktämnena äro alltjemnt beslöjade 

 och nästan dolda af svepebladens långhårighet, ty dessa tilltaga i längd och äro äfven 

 till sin , bärighet märkbart mera utvecklade än före blommornas utslående. Fruktämnet 

 är här glatt. Några närstående former med ohöljdt fruktämne hafva dettas yta klädd 

 af täta borst, såsom Asperula odorata L. och Sherardia arvensis L. 



Galiuin L. 



G. Aparine L. De utbredda kronflikarne blifva efter blomningen uppräta och 

 kronan afkastas oförvissnad. 



G. verum L. Den å sin insida kullriga, nästan piplösa kronan afkastas ovissnad; 

 då hon ofta qvarliålles af de 2 utspärrade stiften, vissnar hon såsom ett hvälfdt tak 

 öfver de glatta och släta fruktanlagen. 



Det är otvifvelaktigt, att den olikartade beklädnad, sonx flere arters fruktämne 

 inom detta slägte besitter, i viss mån är afsedd till skyddsmedel. 



(louipositae. 



Denna grupp af växtriket iir en af de fä, hvars för afkomman bestämda skyddsmedel 

 både blifvit uppmärksammade och nog högt uppskattade. »Ju mer vigt natui'en lagt 

 på fostrets utbildning, ju högre står hvarje naturalster; bland växterna är fröet fostret», 

 säger Elias Fries, och en af grunderna för sin åsigt, att Compositce stå högst i växt- 



') »Sekiindäriv braktéer», ett slags ytterfoder, Duben och AiiEscHOUG, Handbok i växtrikets naturliga fa- 

 miljer, 1870, sid. 60. 



