KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 4. 59 



Dipsaceae. 



Trichera arvensis Schkad. 

 Vid blomningen äro foder och krona fast förenade, under det fodrets smala 

 föreningsband med fruktämnet lätt afslites. Postflorationen skiljer dercmot kronans 

 bas frän fodret; den förra vissnar oregelbundet, dock alltid både kant- och diskblommor 

 med inrullande af brämets flikar, och alla korgens kronor kunna mycket lätt afstrykas. 

 Foder och ytterfoder tillväxa sedan på sitt karakteristiska sätt, och öfvcr fruktanlagen 

 står en tjock och taggig skyddsapparat. Kronan är således i de:i platta korgen mycket 

 flyktigare än hos Compositai. 



Grainineae. 



Af denna familj anför jag blott några få exempel, som visa fulländade skydds- 

 apparater för fruktanlaget. 



Briza maxima L. 



Axet är hängande, sä att den konvexa utsidan af skärmfiäll och yttre blonitjäll 

 är vänd uppåt, tafl. IV, fig. 96, a. Hvarje yttre blomfjäll bildar derigenom ett hvälfdt 

 tak öfver fruktämnet och öfverträftar högst betydligt i storlek både detta och det obe- 

 tydliga inre (undre) blomfjället, fig. 96, b. Dessutom äro efter slutad blomning, lik- 

 souj före densamma, dessa stora, bukigt uppblåsta och hinnartade blomfjäll så tätt 

 fogade tillsamman, att mellan deras kanter knappast en smal springa leder in till 

 blomman. 



Samma anordning igenkänna vi hos snart sagdt alla våra gräs, ehui'U stundom 

 modifierad; dock är inre blomfjället nästan utan undantag mindre och gestaltadt efter 

 det yttres skållika insida, ett hermetiskt slutet gömme för fröet, hvartill ofta skärmfjällen 

 bidraga, sålunda en skyddsapparat för detta ensamma frö, lika fullkomlig här lägst bland 

 fanerogamerna, som hos den nyss behandlade stora familj, hvilken satts högst bland de- 

 samma. Att blomfjäll och skäi-mfjäll ega sin hårda, hinnartade konsistens för att skydda 

 mjukare delar, bekräftas deraf, att Zea Mays L., som har de honliga småaxen samlade 

 i kolfvar, omgifua af utomordentligt fasta och ytterst hårdt omslidande blad, i sam- 

 manhang dermed besitter köttigt mjuka och tunna både skärm- och blomfjäll. Ännu 

 vid sin mognad är gräsfrukten i besittning af dessa skyddande bladdelar. Såsom 

 HiLUEBiiAND visat, affaller den endast sällan naken {Eragrostis), utan lossnar i gemen- 

 skap med andra delar af axet, såsom blomfjällen {Briza, Bromus, Festuca), eller hela små- 

 axet, hvilket är mycket vanligt {Melica ciliata och, qvarleuinande skärmfjällen, Aoeiui 

 sterilis), eller ett stycke af axfästet {Hordeum jubatum och hulbosum), eller samman- 

 hänga slutligen vid affallandet flere småax {Lamarckia aurea^ Lappayo racemosa). ') 



Tripsacum dactyloides L. 



FIos detta nordamerikanska gräs når icke blott hela familjens fördelaktiga frukt- 

 skydd höjden af fulländning, utan vi finna här fruktämnet torvaradt på det bästa sätt, 



') HiLUEBKAND, Uebei- die Verbrcitungsmittcl dev Gramiueen-Fviichte, Bot. Zeit., 1872, sid. 853, följ. 



