70 c. A. U. LINDMAN, OM TOSTFI. ORATIONEN. 



fördt^lniiig pä du oliku org^aiieii. ') Mun kyjj sägti, att inom demiu fuiuilj finnas stora 

 rullkomlighctor vid sidan af stora otullkoniliylnjtcr. Och en ofullkomliifhet är det att 

 t. ex. blomningen är så rikt gynnad, under det intet synes gjordt tor fruktanlagets 

 förvarande. Men å andra sidan uppväges denna nackdel af den stora mängd frän 

 hvarandra fria frukter, som hvarje blomma utbildai-, en skarp motsats till den en- 

 samma, enfröiga och sorgfälligt förvarade frukten hos t. ex. Comjwsitte och Graminew. 

 Dessutom måste vi hos en del af de här åsyftade växterna, t. ex. Chelidoniuin, Fapaver, 

 Aconitum, Trollius m. fl., observera förhållanden, som måhända hafva gjort särskilda 

 skyddsapparater öfverflödiga. Kerner ^) påpekar, att just dessa och några andra växter 

 (Ranunculaceer, Papaveraceer, Solanaceer) äro säkert skyddade för objudna gäster från 

 snart sagdt iiela djurverlden derigenom att de örtartade delarnes safter äro motbjudande 

 eller skadliga. Detta blir således en välkommen förklaringsgrund äfven för flere Solana- 

 ceer, hvilka icke eller blott ofullständigt sluta sitt hylle, framförallt Datura, som af- 

 kastar detsamma. Hvad beträffar öfriga skadliga inflytelser, särskildt köld och väta, 

 så märkes, att vi här se högresta växter, hvilkas nakna fruktanlag äro isolerade pä 

 långa grenar {lianunculus, Papaver), och således ega en torr och luftig plats; och hvad 

 särskildt Ranunculaceerna angår, bör det ihågkommas, att några, som tillhöra en kallare 

 årstid, vårväxterna Eranthis, PulsatiUa, Anemone, använda sitt hylle till fruktanlagens 

 skyddande. 



För det andra se vi bland de uppräknade exemplen en stor mängd växter, 

 hvilkas blommor äro små, men mer eller mindre talrikt förenade i täta samlingar. De 

 flesta bland dessa, t. ex. Umbelliferoi, äro äfven bekanta för det bristfälliga sätt, hvarpå 

 deras frömjöl och honung skyddas. Dessa ofullkomligheter uppvägas här genom 

 blommornas stora mängd, ett af de många exemplen på, hurusom naturen genom 

 produktion i massa betryggar sina alsters fortbestånd. Dessutom har man påpekat, ^) 

 att genom trängseln i de täta blomställningarna verkligen ett visst skydd erhålles, 

 hvarför t. ex. fodrets uppgift att skydda blonjmans öfriga delar blir mindre väsentlig, 

 då detta i viss mån utföres af grannblommorna, hvilket kan förklara fodrets ofull- 

 komlighet ej blott hos Compositce, utan äfven hos Valerianece, Ruhiacece^ Umbelliferce, 

 Cornece m. fl. Att denna åsigt är riktig, synes mig bekräftas af sådana omständigheter, 

 som de nutationsrörelser, Wittrock iakttagit hos flockarne af Tordylium trachycarpum 

 (BoiS.) och Dauciis setidosus Guss. såsom skydd mot ogynsam väderlek;*) likaså deraf, 

 att Astrantia. Tourn., hvars svepe är platt utbredt under flockens blomning, sedermera 

 får detta slutet till en skål, hvarigenom efterblommorna blifva tätare hoppackade. I 

 samklang härmed flnna vi, hurusom en växt, som eger rikare blomsamling än sina 

 närmaste slägtingar, i sitt hylle får ett sämre skydd än de för sitt fruktanlag. Exempel 

 härpå lemnar Melilotus; flere E?'{ca-arter med små blommor i rik samling förändra 

 ej kronans form genom brämflikarnes hopslutande såsom de storblommiga arterna; 



•) Se härom t. ex. H. Muller, Die Befruchuiug der Blumen durch Insekten, sid. 123. 

 -) Dic Solmtzmittel der Bliithen etc., sid. 201. 



•*) EicHLEB, Bliithendiagranime, I, sid. 259; Wakming, Den almindelige Botanik, sid. 183; o. s. v. 

 *) Wittrock, Biologische und morpliologishe Beobaclitungen etc., refer. i Botan. Centralblatt, Bd. XVI, 

 1883, No. 46. 



