KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 4. 79 



Fig. 42. Batrachium * peltatum Presl. Spetsen af en bioramande gren i naturlig ställning; de blommor, 

 som blomma, hållas genom en krökning af blomskaftet ofvan vattenytan; de öfverblommade blifva genom 

 skaftels uträtande åter dragna under densamma. 



Fig. 43. Acer j^latanoides L. Utväxande vingfrukt med ännu qvarsittande hylleblad (foderbladen äro 

 tecknade mörka; deras kanter äro liksom i knoppen något bakåtvikna). 



Fig. 44. Oxyria digyna Hill. Vingfrukt nära sin mognad; a. den ohöljda vingkanten; b ett af de 

 inre kalkbladen, inpassadt öfver sjelfva nöten. 



Fig. 45. Polygonum Convolvidus L. a blomkalken, sedd ofvanifrån, med det .3-kantiga fruktämnet; b den 

 efter blomningen omkring nöten slutna kalken, sedd ofvanifrån; 1 — 5 angifva kalkbladens ordning i spiralen. 



Fig. 46. Stellaria graminea L. Blomkronan, sedd ofvanifrån, a under blomningen, liknande en lO-uddig 

 stjärna; b under honstadiet och mot blomningens slut, genom de 2-klufna kronbladens formförändring samt 

 begynnande hopslutning liknande en 5-uddig stjerna. 



Fig. 47. Sagina nodosa Fenzl. Blomkronan, sedd ofvanifrån, inemot blomningens slut, då hon genom 

 kronbladens böjning liknar en 3-uddig stjerna. 



Tafl. III (fig. 48—75). 



Fig. 48. Draba verna L. Kronblad, a från den öppna blomman, b efter kronans hopslutning kring 

 metridiet. 



Fig. 49. Capsella Bitrsa pastoris Med. a blommande, b befruktad och sluten blomma, den förra sedd 

 snedt från sidan, den senare från sidan eller från eggen af skidan. 



Fig. 50. Arabis hirsuta Scop. a blommande blomma; b densamma sluten vid fruktanlagets förlängning; 

 c densamma längre fram då foderbladen börja aflalla. 



Fig. 51. Sinapis arvensis L. a blomma med slutna klor under första delen af blomningen; b börjande 

 öfverblomning, i det kronbladens klor åtskiljas och skifvorna något omvridas, parallcla med medianplanet. 



Fig. 52. Viscaria vulgaris Roehl. a ett knippe, hvars första blomma öfverblommat och rätat upp sig 

 mot stjelken, under det de två öfriga ännu blomma, utspärrade; b ett knippe, hvars alla blommor efter slutad 

 blomning med inrullade och vissnande kronbladsskifvor rätat upp sig mot hvarandra och mot stjelken. 



Fig. 53. Lychnis Flos cuctdi L. a ett kronblad från en blommande, b från en öfverblommnd l)lomma; 

 dess 4 flikar inrullas hvar för sig. 



Fig. 54. Ilypericum perforatum L. Efterblomma med betydligt utveckladt fruktanlag samt utspärrade 

 hylleblad, af hvilka kronbladen blifvit smalt hopvridna. 



Fig. 55. Viola canina L. Efterblomma med inrullade kronblad. 



Fig. 56. Viola tricolor L. Dito. 



Fig. 57. Polygala dalmatica HoRT. a den blommande, b den öfverblommade blomman; den förra med 

 de stora foderbladen vidt utspärrade; den senare med desamma slutna och snart affallaude kronblad. 



Fig. 58. Lyihrum Salicaria L. 2 blommor ur den rika spiran; den ena blommande; den andra, b, 

 öfverliloramad, tryckt intill stjelken, med slutna (inner-) foderblad, som täcka torusbägarens mynning. 



Fig. 59. iSaxifraga gramdata L. a blomma i hanstadiet med utböjda kronblad; b densamma vid hon- 

 stadiets och blomningens slut kort före kronbladens fällning; fruktämnet är, liksom fodret, betydligt förstoradt. 



Fig. 60. Ghrysospleniuni alternifolium L. a blomma, sedd ofvanifrån, efter någon utveckling af fruktan- 

 laget; b densamma, närmare fruktmognaden. 



Fig. 61. Sedum Telephium L. a den blommande, b den efter befruktningen slutna blomman; från den 

 senare är ett af de samstående kronbladen borttaget för att visa karpellernas förändrade ställning. 



Fig. 62. Sedum Telephium L. Tvenne karpeller; a under blomningen; b efter densamma, då samtliga 

 karpellerna genom en böjning i sin bas sluta sig närmare hvarandra. 



Fig. 63. Hablitzia tamnoides MB. a en del af den långa grenen med tvenne blommande knippen, som 

 stå å grenens öfversida och ännu ega temligen raka blomskaft; b en del af en gren, hvars knippen till största 

 delen blommat öfver, hvarför deras blomskaft krökt sig mot hvarandra; genom krökning äfven af den äldsta 

 blommans korta skaft är knippet böjdt ned under grenen. Kalkbladen ändra ej ställning. 



Fig. 64. Vida sepiura L. Efterblomma; seglet har slutit sig kring de öfriga bladens spets. 



Fig. 65. Vicia villosa Eoth. Efterblommans spets, som föregående. 



Fig. 66. Lalhyrus pratensis L. Efterblomma som de 2 föregående. 



Fig. 67. Trifoliiim repens L. 3 blommor på olika stadier ur samma blomhufvud; a en blommande 

 och upprat, hvitfärgad; b en öfverbloramad och något nedböjd, rodnande och genom seglets hopläggning sabel- 



