IVännedomen om nordiska Spongior i allmänhet är temligen bristfällig, om de svenska 

 hittills ingen, och en redogörelse för de former, som blifvit funna närmare Sveriges, 

 särskildt Bohusläns kust, bör derför vara af intresse, isynnerhet med afseende på denna 

 djurgrupps geografiska utbredning. 



För detta ändamål vistades jag under tvenne somrar, 1883 och 1884, sista året 

 med understöd af Kongl. Vetenskapsakademien, vid den zoologiska stationen Kristineberg 

 i Bohuslän och samlade såväl der, som vid de längre norr ut belägna Koster- och 

 Väder-öarne, materialet till de undersökningar, här meddelas. De båda sistnämnde lokalerna 

 var jag endast under sommaren I880 i tillfälle att besöka, och som vistelsen vid hvar- 

 dera var kort, kunde jag naturligen ej få mera än en ofullständig kännedom om deras, 

 som det tycktes, rika spongiefauna. Annorlunda är förhållandet med Gullnjarfjordens 

 arter, af hvilka jag tror mig hafva funnit de flesta; och har jag dessutom genomgått 

 de ganska rikhaltiga, under flera föregående år gjorda samlingarne af Spongior i det 

 Zoologiska Riksmuseum i Stockholm. 



De arter, jag erhållit, äro 48. Af dessa äro 5 kalkspongior. Att hornspongiorna, 

 som egentligen tillhöra varmare trakter, ej skulle vara talrikt representerade, var att 

 vänta; jag fann ej heller mer än en enda. De öfriga 42 äro kiselspongior. Af förut 

 i spongiologiskt hänseende närmare kända områden visar den svenska faunan mest 

 likhet med Englands, och jag har derför vid bestämningen haft stor ledning af 

 BoAVERBANKS arbete, i hvilket omkring tre fjerdedelar af de här beskrifna arterna finnas 

 upptagna. 



Slutligen är det mig en kär pligt att till Professor Sven Lovén framföra min 

 uppriktiga tacksamhet dels derför, att jag genom honom blifvit satt i tillfälle att vistas 

 vid den genom framlidne D:r Regnells storartade frikostighet upprättade och i alla af- 

 seenden för det zoologiska studiet högst ändamålsenligt inrättade stationen Kristineberg, 

 dels derför, att han alltid med största beredvillighet lemnat spongiesamlingarne i det 

 Zoologiska Riksmuseum till mitt förfogande. Dessutom är jag äfven stor tack skyldig 

 Professor T. Tullberg och D:r Hj. Théel, hvilkas samling af bohuslänska Spongior 

 från sommaren 1883 äfven godhetsfuUt lemnats mig till undersökning. 



I systematiken har jag i allmänhet följt Oscar Schmidt, dock med några afvikel- 

 ser, som längre fram skola omnämnas. Han indelar Spongiorna i sex hufvudafdelnin- 

 gar: Calcispongiaj, Cei'aospongi£e, Gumminea;, Halisarcinag, Corticataj och Halichondria;. 



