KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 6. 19 



Denna suberites-art är fritt växande och sitter med den lina roten fästad i sand 

 eller lera. Den är den minsta af detta slägtes alla köttiga arter. Längden af de 

 exemplar, jag sett, öfversteg ej 40 mm, hvaraf roten upptog Vs j flertalet voro i all- 

 mänhet omkring 20 mm långa. Hos exemplar, som voro fullständigt bibehållna, var 

 roten fint förgrenad. Spicula acuta variera rätt mycket i längd och form; vanligen 

 äro de omkring 0,3 mm långa; stundom äro de försedda med hufvud och hafva så- 

 lunda öfvergått till de för familjen karaktäristiska capitulato-acuta spicula. Oftast äro 

 de svagt böjda. De andra båda slagen af spicula äro talrikast i spongians yttre delar. 

 De äro dels inflato-acria dels inflato-obtusa och variera ofantligt i längd; medel- 

 längden torde vara 0,U5 mm; inflato-acria äro dock vanligen något längre än inflato- 

 obtusa och blifva ända till 0,06 mm långa. 



Oscar Schmidt har beskrifvit denna spongia under namnet Cometella spermato- 

 zoon, men dels till sin konsistens dels på grund af närvaron af spicula inflato-acria 

 och inflato-obtusa står den så nära S. ficus och andra Suberites-arter, att den med 

 större skäl än t. ex. S. massa Nardo bör upptagas under slägtet Suberites. 



Suberites moutalbidus Carter. 



Tafi. II, fig. 4 a— 4 e. 

 1880, Suberites montalbidus, Cakteh, Ann. Mag-. Hist., Ser. 5, VI, 256. 



Suberites globosus, carnosus, snepissime ad conchas Pectinis affixus, supra osculo magno prasditus, albo tu- 

 möre circumdato. Oscula reliqua parva. Superficies iiodosa. Spicula trium generum: capitulato-acuta, inflato-acria 

 et, rarius, inflato-obtusa. 



Color: specimina recentia et in spiritu conservata albo- vel sordido-cana; exsiccata sordide albescentia. 



Habitat sat frequeus in Gullmaren Batusite profund. 75 metr. 



Nästan alla de exemplai*, jag erhöll af denna svamp, hade en mer eller mindre 

 afrundad, ofta klotrund form med en låg konisk upphöjning kring det stora osculum. 

 Endast med ett par undantag sutto de fastade på öfre skalet af Pecten, vanligen i när- 

 heten af låsbandet. Det upphöjda fältet kring osculum är till färgen betydligt ljusare 

 än den öfriga spongian samt af en mycket lösare, nästan slemmig konsistens. Ytan är 

 småknottrig med undantag af det öfre ljusare området, som är nästan alldeles glatt och 

 jemnt. Det största exemplar, jag erhöll, hade en diameter af omkring 40 mm. 



Spicula capitulato-acuta, som oftast äro något litet böjda, äro omkring 0,5 mm 

 långa. Hufvudet, som är litet, men i de flesta fall väl afsatt, kan dock saknas, såsom 

 ofta är förhållandet hos detta slags nålar. Spicula inflato-acria variera liksom hos 

 föregående art betydligt i längd; flertalet torde vara omkring 0,o.j mm. Jemte dessa 

 förekomma, ehuru sällsyntare, något kortare inflato-obtusa spicula. 



Jag har varit ganska tveksam, huruvida jag borde uppställa denna form såsom en 

 varietet under S. montalbidus eller icke. Carters korta beskrifning öfver denna 

 art lyder: »Form monticular. Colour grey-white. Surface corrugated. Vents, one 

 large on the summit, naked, the rest small, on the sides. Texture soft, matted. 

 Spicules af tAvo kinds, viz.: 1, skeleton, large, subpin-like, head variable in shape; 2, 



