26 KONRAD FRISTEDT, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM SP0NGI7E. 



finnes ett grönaktigt lager, och innerst befinner sig den större apelsingula delen. Spi- 

 cula äro blott af ett slag, neruligen aeria, smala, omkring OyVJ mm långa, som nästan 

 utan undantag äro svagt bågböjda. En del något kortare spicula aeria finnas äfven, 

 men dessa äro betydligt färre till antalet. 



? Amorpliiiia fallax Bow. 

 Tafl. II, fig. 6-7. 



18G1, Halichondria fallax, Bow., List. mar. invert., 69; ? 



Hymeniacidon « .. Moii., II, 177, 1866; III, pl. 33, fig. 15—18, 1874; ? 



Reniera » » .1. E. Guay, Proc. Zool. Soc, 518, 1867;? 



Amorphiua irregulariter incrustans, interdum ramosa. Oscula parva, dispersa. Consistentia fragilis. Spi- 

 cula unici generis: acuta, rarius capitulato-acuta. 



Color: specimiiia nostra albo-caiiescentia, interdum flavescentia. 

 Habitat hand rara in Gullmaren Bahusine profund. 35 — 55 metr. 



Huruvida de af mig undersökta exemplaren äro identiska med ofvanstående, kan 

 jag ej med full säkerhet afgöra. Spongior med spicula af endast ett slag, acuta eller 

 aeria, kunna vara hvarandra så lika, att man är tvungen hafva typexemplar att 

 jemföra med, om man med säkerhet skall kunna bestämma arten. Så är i synnerhet 

 förhållandet inom denna familj, och troligen skulle en jemförelse af under olika namn 

 beskrifna arter betydligt reducera deras antal. 



Hvad särskildt denna art beträffar, har jag endast Bowerbank att följa. Den 

 figur ^), han lemnat, eger, liksom i allmänhet Amorphina-arternas, så litet utmärkande, 

 att man deraf icke kan hafva någon nytta vid identifieringen. Beskrifningen ^) öfver 

 arten är också föga uttömmande och hållen endast i allmänna ordalag. Spicula hos 

 af mig undersökta exemplar öfverensstämraa dock väl med dem hos Amorphina fallax, 

 och detta, jemte deras, äfven af Bowerbank påpekade, likhet med spicula hos Isodictya 

 Alderi Bow., har gifvit mig anledning att, ehuru med frågetecken, identifiera dem 

 med ofvanstående. Spicula äro egentligen blott af ett slag, nemligen acuta af 0,35 mm 

 längd; de äro vanligen svagt bö da och undantagsvis försedda med hufvud, något som 

 Bowerbank äfven omnämner i beskrifningen af arten. Jemte dessa tjockare spicula acuta 

 finnas äfven, ingalunda sällsynt, mycket smala (flexo-) acuta, som hafva sitt läge i 

 spongians inre delar. 



Reniera Nardo. 



Reniera cinerea Grant (Osc. Schmidt). 



1827, Spongia cinerea. Grant, Ed. pliil. journ. II, 204, pl. 2, f. 3. 



Halichondria » » Johnston, Brit. Sp. 111, pl. 4, f. 1842. 



') L. c. III, pl. 33, fi?. 15. 

 -) L. c. II, 177. 



