32 



acria. Hos mina exemplar äro dessa spicula, i likhet med hvad Marenzeller funnit, 

 verklifra hastato-acria eller stundom raucronato-acria. Makenzeller säger neitdiijcn om 

 dessa spicula: »gleich breit, nur an beiden Enden ganz wenig erweitert und dann 

 plötzlich zugespitzt», dermed tydligen menande hastato-acria. De ligga än spridda än 

 samlade i knippen och äro omkring 0,3 mm långa. Afven hvad de andra dermalspi- 

 oula, de ajquali-ancorata, beträffar, är Bowerbanks uppgift i strid mot verkliga för- 

 hållandet; han säger nemligen: »angulated, bidentate, equi-anchorate; and rarely pal- 

 mated equi-anchorate,» oaktadt dessa spicula i sjelfva verket blott äro af ett enda slag, 

 nemligen tre-tandade fequali-ancorata af 0,03 mm längd. Hvarför Bowerbank kunnat 

 tala om tvenne slags ankarspicula beror derpå, att dessa kiselkroppar få ett olika ut- 

 seende efter sitt olika läge. Ligger ankarspiculum så, att den konvexa sidan är vänd 

 från åskådaren, synas alla tre taggarne, och spiculum får då det utseende, som Bower- 

 bank afbildat^); ligger det deremot på sidan, blifva blott två taggar i hvardera ändan 

 synliga, och detta har gifvit Bowerbank anledning att, såväl här som på flere andra 

 ställen, tala om »bidentate-equi-anchorate» spicula, der det dock blott finnas tre-tandade. 

 Slutligen återstår endast att nämna några ord om denna svamps växtsätt. Van- 

 ligast torde den förekomma inkrusterande fasta föremål, och då äro spicula ordnade 

 så, som här är beskrifvet. Men Marenzeller omtalar, att han funnit fritt växande 

 exemplar. Spongian var då, såsom var att vänta, hårig å båda sidor, och genomsnitt 

 visade, att den ena halfvan var till byggnad fullkomligt lik den andra; det fanns nem- 

 ligen innerst ett lager af spicula spinoso-obtusa, från hvilka åt hvardera sidan utgingo 

 spicula, spinoso-acuta, som delvis genomträngde dermalmembranen ^). 



Att detta upprepande, å båda sidor, af spongians skelettdelar förekommer ej blott 

 hos fritt växande former, har jag varit i tillfälle att iakttaga. Jag fann nemligen ett 

 exemplar, som växte å ena skalet af en Terebratulina, medan andra skalet var täckt af 

 Suberites sulphureus. Ett snitt genom H. ambiguus visade, att under denna svamp 

 närmast brachiopod-skalet fanns äfven ett tunnt lager af Suberites sulphureus, och att 

 det der ofvan på växande exemplaret af H. ambiguus var till sin bygnad fullkomligt 

 likt det, Marenzeller afbildat. 



Hastatus inamillaris n. sp. 



Tafl. Ill, %. 3 a— 3 li. 



Hastatus conchas satis tenuiter incrustans; superficies glabra, papillis parvis complaiiatis oniata, in exeniplis 

 junioribus millis. Oscula minuta, in apice papillarum posita. Spicula trium generuin : spinoso-aeuta, mucronato-, 

 rarius hastato-acria et lequali-ancorata. 



Color: speciraina recentia sanguinea, rarissirae virescentia papillis pallidioribus; exsciccata cauescentia. 



Habitat sat frequens in GuUmareu Bahusine profunditate circa 55 metr. 



Denna spongia bildar en omkring 1 mm tjock inkrustering å balanider, Anomia 

 o. a. f. Ytan är hos friska exemplar nästan slenuiiig. Med undantag af outvecklade 



') L. c. III. pl. 25, f. s. 

 -) L. c, pl. 2, 1. 3. 



