IvONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 6. 39 



de s. k. mindre spicula ancorata äro 0,03 mm, de s. k. större 0,03? mm långa, sålunda 

 en skilnad ej större, än att den mycket väl kan förekomma hos ankarspiciila af ett enda 

 slag. Angående tal om två- och tre-tandade ankarspicula, der endast tre-tandade finnas, 

 är anledningen dertill redan förut omnämnd. Dessa spicula äro i sjelfva verket a^quali- 

 ancorata af O, o:) mm längd samt försedda med tre tänder. Föreningsskaftet mellan de 

 båda ändarne är, såsom Bowerbank afbildat det, starkt böjdt och särdeles tjockt. 



Esperia Hyndniani Bnw. (Vosmter). 



186G, Haliclioiulria Ilviidiiinin, Bow., Mon. II, 2G4, IIL pl. 46, f. 7-15, 1874. 

 Alebion » .1. E. Gray, Proc. Zool. Soc, 5.34, 18G7. 



Esperia » Vosm/eu, Notes Leyd. Mus., 144, 1880. 



Esporia tciinitev inonistaiis. Sjiicnla quatuor nfiienim : spinoso-acuta varino inaoMiiliulinis; obtusa, saepe 

 biclavato-obtiisa ; pooillata ; in,xqnali-ancorata. 

 Color: spcoinicn nostnim badium. 

 Habitat: spec. nnicum niiniimim in fjullinaren Baluisiae Inventiim; profuiid. 54 ractv. 



Som det exemplar, jag erhöll, var ytterst litet, endast bildande en tunn skorpa 

 på ena sidan af en Caryophyllia, får jag, hvad denna svamps yttre form och utseende 

 beträffar, hänvisa till Bowerbanks beskrifning. Spicula äro dock så karaktäristiska, att 

 en beskrifning af dem är alldeles tillräcklig för att särskilja derma art från andra. 

 De inre skelettspicula äro .spinoso-acuta af två tomligen väl skilda storlekar; de min- 

 dre omkring 0,l mm långa samt helt och hållet taggiga, de större oftast släta i den 

 smalare ändan, svagt böjda och omkring 0,2 mm långa; båda hafva de trubbiga taggar 

 och största spinositeten vid basen. De i dermalinembranen liggande spicula obtusa 

 äro, såsom oftast är förhållandet med dylika nålar, samlade i knippen ; längden af dem 

 är O,? mm; stundom förekomma spicula biclavato-obtusa af samma längd. Längden af 

 spicula ina^quali-ancorata är 0,(i2 mm; den mindre ändan är utdragen i en fin spets. 

 Dessa spicula har Bowerbank afbildat såsom två särskilda slag: »bidentate, inequi-an- 

 chorate and dentato-palmate, inequi-anchorate», då deremot VosmjER, utan tvifvel rik- 

 tigt, upptager dem under samma namn : »rut. rut». 



Slutligen förekomma ganska talrikt de för denna och följande art egendomliga 

 spicula pocillata; de äro ytterst små och hålla i längd endast 0,()()8 mm. De förekomma 

 såväl här som hos följande art under alla de variationer, som finnas afbildade i Tafl. I, 

 fisr. 51 — 53 i detta arbete. 



Esperia iiigricans Bow. (VosMiER). 



18G6, TTalicondi-ia nio-ricaiis, Bow., Mon. II, 26G; III, pl. 45, f. 25--31, 1874. 



Jophon ' » .) .J. E. GrAY, Proc. Zool. Soc, 5,34, 18G7. 



Esperia » » Vosm^er, Notes Leyd. Mus., 144, 1880. 



186G, Halichondria .scaiidcns » Mon. II, 259; III," pl. 45, fig. 14—20, 1874. 



.Tophon " » J. E. Gray, Proc. Zool. Soc., 534, 18G7. 



.Esperia » » VosM^R, Notes Levd. mus., 143, 1880. 



