44 KONHAIJ KltlSTEUT, lilDKAG TILL KÄNNEDOMEN OM SrONGI^. 



Gcodiii plus minus f!;lol)Os;i, corticc finnii; osoulu piirvu, eoucoiTatu ; supcvticics icqualis, icvitor aspcra. 

 Cousistcntia valde solida; systcma caiuilium bcuc cvolutuni. Sjncula scpteui gouerum: bifurccj-cxpasso-ternata; re- 

 curvato-tunuita; expasso-teriuita; aoria, biu;c maguitudiuis; stellata, radiis obtusis; stellata, radiis acutis et globosa. 



Color: specimiua reoeiitia, exsiocata et in spiritu couservata lacteo-flavescentia. 



Habitat sat frequens ad insulas Koster, profund. 180 metr. ; specinieu uiiicum minimum ad iusulus Väderö 

 inveutura. 



Denna särdeles vackra spongia är den största af de, som hittills blifvit funna vid 

 Bohusläns kust. Den sitter fästad vid klippor eller andra fasta föremål och är till 

 formen mer eller mindre afrundad, ofta halfklotformig. Det största exemplar, jag er- 

 höll, var 0,3 metr. långt och 0,L5 metr. bredt. Ytan är jemn och försedd med en eller 

 flere, ofta ganska djupa, fingervida insänkningar, i botten af hvilka de små oscula ligga 

 samlade såsom hålen i ett durchslag; dessa fördjupningar blifva stundom tretio mm 

 djupa, men äro ofta ersatta af en mycket grund insänkning och kunna till och med 

 helt och hållet saknas, i hvilket fall oscula ligga samlade i afrundade, ej insänkta fält. 

 Största antalet af dylika oscula-fördjupningar, jag funnit hos något exemplar, var sju. 

 Kanalsysteraet är särdeles tydligt och väl utveckladt; kanalerna tilltaga i vidd mot 

 oscula, der de nå en rätt betydlig storlek. Porerna äro lätt märkbara vid svag för- 

 storing, och gifva spongian ett finprickigt utseende, som isynnerhet hos torkade exem- 

 plar är särdeles tydligt. I likhet med den tjocka dermis har den väfnad, som beklä- 

 der insidan af kanalerna, en hvit eller hvitgul färg; öfriga inre väfnader äro svagt tegel- 

 röda. Dermis, som är omkring en mm tjock, är till skelettet bildad af tre slags spi- 

 cula. Ytterst ligger ett tunnt lager af trubbstråliga spicula stellata; derinom är ett 

 betydligt mäktigare lager af spicula globosa samt spicula acria af det mindre slaget. 

 Spicula ' variera rätt mycket till storleken. Spicula bifurco-expasso-ternata äro om- 

 kring 2, 'c mm långa och alltid raka. Spicula expasso- och recurvato-ternata variera mest 

 af alla i längd. De äro betydligt smalare, hafva ett vanligen böjdt skaft och äro ofta 

 missbildade i den greniga ändan; längden är omkring 3,4 mm. Spicula acria äro alltid 

 svagt böjda; de större hålla i längd omkring 3, de mindre 0,3 mm. Spicula globosa 

 äro som fullt utvecklade nästan alltid ovala, med en längre diameter af omkring 0,()g 

 mm. De äro försedda med en konisk hålighet och af ett rutigt utseende; som unga 

 äro de deremot taggiga. Bowekbank kallar dessa spicula för »ovaria,» i det han anser 

 dem stå i samband med fortplantningen. Denna åsigt är numera förkastad af Carter, 

 Osc. ScHMiDT ra. fl. De trubbstråliga spicula stellata hafva en längd af 0,000 mm; 

 de hvasstråliga af 0,oi4 mm. 



Fam. 5. CHALINOPSINIDJi: Osc. Schmidt. 



[Sceleto medio interno firmo nullo - - - Isodictya. 



Sponaite foliataj, infundibuliformes {„ , ,. . , ^ -m i n- 



(öceleto medio mtenio iirmo ramoso - - rnakellia. 



{Sceleto medio interno tirmo praeditse" _ Axinella. 

 Sceleto medio interno tirmo destitiitse , ItaspaUia. 



