KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 6. 45 



Isodictya Bow. 



Isodictya infuudibuliformis L. (Bow.). 

 Tafi. Ill, fig. 10. 



1767, Spongia iufundibuliformis, Linné, Systema Nat., Ed. 12, 1296. 



Halichondria » » Fleming, Hist. Brit. An., 524, 1828. 



» » » Johnston, Brit. Sp., 105, pl. 6, f. 3, 1842. 



Isodictya » » Bow., Mon. II, 317, 1866; III, pl. 54, 1874. 



Tragosia » » J. E. Gray, Proc. Zool. Soc, 513, 1867. 



Phakellia « » C.\.uter, Aun. Mag. Hist., Ser. 4, XVIII, 240, 1876. 



1816, Spongia pooilhuu, Lamourou.k, Hist. Pol. corallig., 45. 



1835, » calyciformis, Lamck, An. sans Vert. Ed. 2, 555. 



Isodictya foliata vel siiepius infuudibuliformis, peduuoulo brevi fixa. Oscula parva, numerosa, dispcrsa. 

 Spicula duorura geuerum: acuta; acria. 



Color: speciraina reoentia, exsiccata et in spiritu conservata fulva. 



Habitat frequeus in Gullmaren, profuud. 70 — 145 metr. 



Den vanligaste form, under hvilken denna svamp uppträder, är den trattlika. 

 Tratten är ofta fullständigt sluten, men ej sällan delvis eller helt och hållet öppen 

 å ena sidan. Helt och hållet öppen tyckes den företrädesvis vara hos större exemplar, 

 som äro konkaveradt solfjäderslika. Då tratten är delvis eller helt och hållet sluten, finnes 

 strax ofvan för foten en större eller mindre öppning, hvilken torde vara af en viss bety- 

 delse deri, att en mängd slam o.d., som eljes skulle kvarstanna i botten af tratten, genom 

 öppningen får ett aflopp. Det största exemplar, jag erhållit, var 70 mm högt, inbe- 

 räknadt den 12 mm långa foten; omkretsen upptill var 140 mm och tjockleken 4 mm. 

 Detta exemplar var helt och hållet öppet å ena sidan. I ungt tillstånd liknar svam- 

 pen en upp och nedvänd, upptill svagt konkaverad kägla. Bland de ganska talrika 

 exemplar, jag sett, fanns ett, som alldeles afvek från den typiska formen; det är nästan 

 cirkelrundt, upptill tvågrenadt och den lägre af dess grenar är försedd med en mindre 

 sidogren. Dess längd är 50 ram. Vid hastigt påseende liknar det en Axinella 

 Osc. ScHMiDT eller Raspailia Nardo. Oscula sitta mycket tätt och äro små, ej öfver- 

 stigande 0,5 mm i diameter. De äro större på trattens insida än på den yttre sidan. 



Spicula äro hos denna spongia mycket enkla, endast af två slag: acria och acuta; 

 de förra äro vanligen svagt böjda, de senare än böjda, än raka. Båda äro af samma 

 längd, omkring 0,32 mm. 



Phakellia Bow. 



Spiculis acribus destitutte - _ Ph. ventilabrum 



Spiculis acribus prfeditoe Ph. robusta. 



