KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:(> 7. 11 



af musculus parieto-intestinalis, hvilka hos många Terebellider, åtminstone i främre 

 kroppsändan, äro spridda och glesa och lätt nog, isynnerhet på döda exemplar, kunna 

 tagas för blodkärl. Denna tolkning är emellertid endast en gissning, alldenstund vi ej 

 haft tillfälle att undersöka samma art som M. Edwards, men en gissning som får något 

 berättigande derigenom, att det periferiska kärlsystemet hos Terebellidaa och närstående 

 former, så vidt man känner, för öfrigt knappast är underkastadt några mera betydande 

 variationer. 



Ett i kroppsväggen beläget r3^ggkärl beskrifves äfven af Rathke lios Amphictene 

 auricoma under namn af mellersta ryggkärlet i motsats till sidokärlen. Att emellertid 

 hos denna art intet sådant kärl förekommer, hafva vi oenom undersöknins af ett stort 

 antal exemplar i lefvande tillstånd haft tillfälle att öfvertyga oss ^). Att härvidlag något 

 missförstånd från Rathkes sida föreligger, framgår äfven deraf, att han låter det pul- 

 serande kärl, som återför blodet till gälarne utgå från »mellersta ryggkärlet», ehuru 

 det i verklio;heten är fästadt vid tarmen och utgår från en derstädes befintlis' lakun. 



Tarmkärlsystemet ersattes hos alla vid vår vestkust förekommande arter af Fam. 

 Terebellidaj, Ampharetid* och Amphictenidce af en mellan tarmens väfnader befintlig, 

 egna väggar saknande lakun. 



Meningarna hafva, som vi förut sett, varit delade om förekomsten af en sådan 

 lakun eller åtminstone af en tarmen omgifvande blodsinus hos åtskilliga andra Anne- 

 lider. Deremot har man alltid varit ense om, att tarmkärlsystemet hos Terebellidas och 

 närbeslägtade familjer, åtminstone hos utbildade individ"), skulle vara särdeles väl utveckladt 

 och bestå af ett öfre och ett undre tarmkärl — båda stundom pariga — , förbundna genom 

 ett på tarmväggen lisfgande rikt förgrenadt nät af mindre kärl. Vid bakre ändan af mat- 

 strupen skulle tvenne transversela kärl förefinnas, hvilka tillsammans skulle bilda en tarmen 

 omgifvande »annulus vascularis» förbindande öfre och undre tarrakärlen. Från denna ring 

 skulle hjertat utgå. Dessa kärl hafva blifvit noga beskrifna och afbildade af M. Edwards, 

 h vilkens uppfattning af alla följande författare bekräftats. Till och med Clapakede, 

 hvilken genom egna undersökningar blifvit uppmärksam på förekomsten af blod- 

 lakuner hos Anneliderna, säsfer i sina Recherches sur la structure des Annélides séden- 

 taires: »Apres les brillantes i'echerches de M. Edwards, il n'est pas possible de parler 

 longuement de la circulation des Térébelles.» Likaså har Rathke beskrifvit och afbil- 

 dat tvenne med tarmen förenade längsgående kärl hos Amphictene auricoma samt i 

 mellersta delen af tarmen hos detta djur ett rikt nät af kapillärer. Äfven han har i 

 hufvudsak fått sina uppgifter bekräftade af ClaparÉde. 



Då man betänker, att äldre författares uppfattning af Annelidernas cirkulations- 

 organ i allmänhet grundades på undersökningar under svag förstoring, ja till och med 



') Hur Rathke kommit att få denna uppfattning är naturligtvis ej lätt att afgöra. Emellertid synes det 

 sannolikt, att han, vid ett betraktande af genomskinliga individ utan dissektion, helt enkelt tagit det hos 

 denna art temligen långsträckta hjertat för ett vid kroppsväggen fästadt kärl. På annat sätt är det omöjligt 

 att förklara hans uppgift, att gälartererna skulle utgå frän det mellersta ryggkärlet. Se Rathke Beitr. zur 

 vergl. Anat. u. Pliys.^ 76, Tab. 10, fig. 4. 



-) Salensky anger, att hos larver af Terebella Meckelii första antydan till cirkulationsorgan skulle bestå i 

 en, mellersta delen af näringskanalen omgifvande, blodförande kavitet, hvilken dock snart skulle ersättas 

 af verkliga blodkärl. — Arch. de Biologie, IV, Étude sur le dével. des Annélides 2.53. 



