16 AXEL WIKÉN, OM CIRKULATIONS- OCH DIGESTIONS-OKGANEN HOS ANNELIDER. 



ser t. o. mellan biikkärlet och tarinlakunen finnas, som vi redan närat.' De öfriga tarm- 

 kärlen förhålla sig olika i olika delar af kroppen. De fem första paren, tillhörande 

 3:dje till ooh med 7:de borstbärande segmenten, äro enkla och mynna i sinus på tar- 

 mens undre sida. De utgå liksom de följande från de zigzagformade sidokärlen. Vi 

 hafva redan förut sid. 13 beskrifvit desamma och hänvisa derför nu blott till Tafl. I, 

 fig. 4, 5. De, som befinna sig framför tarmens slynga, hafva endast enkla grenar och 

 sammanhänga ej med hvarandra, /i^. 4. De följande, fig. o, deremot bilda bågar öfver tar- 

 men och de från dem utg^ående a;renarne anastomosera nåo:ot med hvarandra. De sär- 

 skilda grenarne i detta nät äro ej förenade med hvarandra genom en hinna, som 

 hos flere i det följande beskrifna former. 



Tarmväggens lakun bildar på undre sidan två djupare rännor fig. 1, hvilka se ut 

 som undre tarmväggkärl. De fortsättas i en »ring» omkring bakre ändan af oesophagus. 

 Härifrån utgår hjertat, jig. 1 H. Gälartererna äro, då de utgå från hjertat, 3 par. De inre 

 främre dela sig ett temligen långt stycke från hjertats spets i två kärl hvardera. Vi 

 omnämna detta derför, att gälarterernas antal synes oss vara ganska anmärkningsvärdt, 

 emedan som bekant de fyra paren gälar tillhöra blott 3 kroppssegment, och emedan 

 gälarne hos de närbeslägtade Terebelliderna aldrig äro flere än 3 par, i hvilket antal 

 de också förekomma hos några till Ampharetidse hörande former t. ex. slägtena Sa- 

 bellides och Samytha. Skulle möjligen det fjerde paret gälar hos Amphicteis och när- 

 stående former vara en sekundär bildning, uppkommen genom delning eller fördubb- 

 ling af ett förhanden varande organ? Exempel på sådant förekomma sannolikt bland 

 flere, Annelider, t. ex. bland Polynoiderna, der första segmentet har tvenne cirrer på 

 hvardera sidan, under det att alla de öfriga blott hafva ett par sådana. 



Melinna cristata. Cirkulations-organen hos denna art äro mera likformigt bygda 

 i främre och bakre delarna af kroppen, än hvad förhållandet var hos Amphicteis. Buk- 

 kärlet afsänder i hvarje segment pariga grenar till kroppsväggarna. Dessa grenar, hvilka 

 vi kallat segmentalkärl, afsända i segmenten 3 — 6 i sin ordning kärl till de derstädes 

 befintliga segmentalorganen. I 5:te borstbärande segmentet afgå dessutom från seg- 

 mentalkärlen till undersidan af oesophagus ett par kärl, som ej bilda några nät. I 6:te 

 segmentet går ett kärl till nedre delen af »annulus vasculosus», i 7:de ett till öfre delen af 

 samma organ. I alla de följande segmenten gå kärl till tarmens sidor. De bilda alla, 

 äfven de i 6:te och 7:de segmenten befintliga, temligen likformiga trekantiga nät med 

 jemförelsevis få och långsträckta maskor. Tafl. I jig. 14 visar ett sådant Tarm- 

 kärlen utgå oregelbundet antingen direkt från bukkärlet eller från segmentalkärlen, mer 

 eller mindre långt från dessas förening med bukkärlet. Sidokärl hafva vi väl ej iakt- 

 tagit, men våga derför alls icke förneka, att anastomoser mellan de särskilda plexus i 

 fotknölarna förekomma. Tarmens lakun liknar den hos Amphicteis, d. v. s. antydan till 

 ett par undre tarmväggkärl förefinnes. Hjertats form synes på fig. 13. Gälartererna för- 

 hålla sig här på helt annat sätt än hos Amphicteis. 



Utom Melinna cristata och Amphicteis Gunneri, hvilka i talrik mängd förekomma 

 i Gullmarsfjorden, hafva vi äfven haft tillfälle att undersöka några få exemplar af en 

 mera sällsynt art: Amphicteis gracilis, hvilken någon gång anträffas på lerbotten i de 

 djupaste delarna af fjorden. I följd af materialets knapphet kunna vi ej lemna någon 



