KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAK. BAND. 21. N:0 7. 17 



fullständig beskrifning på cirkulationsorganen hos denna lilla art, men vi liafva dock 

 kunnat till fullo förvissa oss om, att de äro byggda efter samma typ, som hos näi'- 

 stående former. Tarmkanalens väggar innesluter en blodförande lakun, och de till 

 denna gående kärlen bilda jemförelsevis enkla nät. 



Att döma af de tre arter vi studerat, finnes det intet egendomligt med afseende 

 på blodkärlens form och fördelning, som utmärker familjen Ampharetidaj i sin helhet 

 framför Terebelliderna. Vi kunna endast anmärka, att tarrakärlen här äro mindre 

 komplicerade, än hvad förhållandet i allmänhet är hos de senare. Sådana rika under- 

 nät som t. ex. hos Terebella debilis, Taft. II, jig. 5, förekomma ej hos Amphareti- 

 derna, om också dessas enkla eller blott obetydligt förgrenade tarmkärl återfinnas 

 hos en eller annan Terebellid, t. ex. Terebellides Stroemi, Tafi. VI, jig. 3 ty^ — ^j,. Af- 

 ven sjelfva lakunen i tarmkanalens väggar har så till vida hos Ampharetidte en enklare 

 form än hos de båda närstående familjerna, som här aldrig någon antydan till öfre 

 tarmväggkärl förekommer, såsom t. ex. hos Terebellides, se nyss citerade figur. 



Fam. TEREBELLIDAE. 



Af denna formrika familj, hvars cirkulationsorgan blifvit med så mycken omsorg- 

 studerade af MiLNE Edwards och andra författare, hafva vi haft tillfälle att undersöka 

 åtta arter, alla tillhörande de äkta med gälar försedda Terebelliderna af underfamiljerna 

 Amphitritea, Artacamacea och Canephoridea^). Vi börja med de former, som med 

 afseende på blodkärlens anordning visa största likformigheten i de särskilda kropps- 

 ringarna och på samma gång den största enkelhet. 



Terebella debilis. Bukkärlet, hvilket som vanligt uppkommer genom en förening 

 af de 3 paren gälvener, står i främre kroppsändan i förbindelse med det circumorala 

 plexus samt afsänder kärl till generations- och segmentalorganen. Från och med det 

 3:dje borstbärande segmentet finnas i hvarje kroppsring tj^dliga segmentalkärl, hvilka 

 förhålla sig fullkomligt typiskt. Från och med samma segmentet utgå i hvarje kropps- 

 ring direkt från bukkärlet eller från sjelfva basen af segmentalkärlen ett par tarmkärl, 

 hvilka alla bilda undernät tned form af liksidiga trianglar, hvilkas baser utgöras af den 

 linie utefter hvilken nätets yttersta kärl inmynna i tarmlakunen. Hos stora exemplar äro 

 dessa nät ända till 4 qv.-mm. stora. De äro urglaslikt buktade med konvexiteten framåt 

 och bestå af utomordentligt talrika maskor, alla förenade genom en tunn hinna liksom 

 hos alla följande Terebellider. Tq/i. II, Jig. 5 visar en del af ett sådant nät. Man ser 

 tarmkärlet t uppdela sig i tvänne grenar a, b, hvilka utgöra det triangelformiga nätets si- 

 dor, och från hvilka en talrik mängd finare och gröfre blodkärl utgå, bildande det 

 egentliga nätet. De båda stora hufvudgrenarne aftaga så småningom i vidd, så att de 

 vid inraynningen i lakunen ej äro vidare än de finaste kapillärerna i nätet. Det synes 

 vara otvifvelaktigt, att ett nät af sådan utbildning och storlek som hos denna art nöd- 

 vändigt måste hafva någon annan betydelse än blott och bart den, att förminska den 



*) Maljigeen: Nordiska Hafsannulater, .372, 394, 396. 



K. St. Vet. Akad. Handl. Bd. 21. N:o 7. ö 



