KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAE. BAND. 21. N:0 7. 19 



från den öfriga delen af lakunen, till dess den helt nära gränsen mellan körtel- 

 och chitininage helt och hållet skiljer sig från tarmväggen och verkligen bildar ett 

 eget kort och vidt kärl ö, som inmynnar i hjertats bas H. Någon bildning motsvarande den 

 så allmänt förekommande s. k. annulus vasculosus förekommer ej hos denna art. Hjertat 

 tar sin upprinnelse direkt från lakunen i bakre delen af körtelmagen x. Det afsänder 

 endast ett par grenar till gälarna. Dessa gälarterer dela sig dock hvardera i tvenne. 

 Hos flertalet Terebellider bildas gälarna som bekant af tjocka greniga trådar. I hvarje 

 tråd finnes då en ven och en arter, vanligen bildande en enkel slynga utan synnerligen 

 talrika anastomoser. Hos Terebellides återigen äro gälarna bladformiga. Hvarje blad 

 innehåller här ett mycket fint och rikt nät af kapillärer, hvilka i närheten af de större 

 stammarne ha regelbunden cylindrisk form men sedermera bli mera oregelbundna, 

 med otydliga väggar. 



Tarmkärlen förtjena ett utförligare omnämnande. I fjerde borstbärande segmentet 

 gå ett par kärl till främre delen af körtelmagen och inmynna i lakunen nära tillsam- 

 mans i dennas undre midtlinie. I följande segment gå tarmkärlen till midten af körtel- 

 magen och mynna in i lakunen långt upp på sidan af densamtna. I segm. 6 gå tarm- 

 kärlen till sidorna af chitinmas^en. I segm. 7 — 14 gå de till främre delen af den egent- 

 liga tarmen och mynna i det skenbara undre tarmväggkärlet. Alla dessa tarmkärl äro enkla, 

 utan spår till något slags nätbildning. I de följande segmenten deremot anastomoserar 

 tarmkärlet på ena sidan med motsvarande kärl på den andra samt bildar tillsammans 

 med detta ett föga utveckladt nät, påminnande om de i bakre delen af kroppen hos 

 Amphicteis Gunneri befintliga, ehuru försedtmed färre grenar, men bildande talrikare ana- 

 stomoser än dessa. De yttersta kärlgrenarna inmynna i lakunen utefter en halfcirkel- 

 formig linie på öfi'e delen af tarmkanalen. De sålunda bildade näten äro plana och 

 lutade framåt. I 15:de segmentet är nätet mindre utveckladt, i de tre derpå följande 

 ännu temligen stora, men längre bakåt allt mindre, till dess de slutligen reduceras 

 till några få anastomoser mellan de båda sidornas tarmkärl, hvilka, efter att hafva 

 bildat en slynga framåt, sammanväxa med tarmväggen och inmynna i det falska undre 

 tarmväggkärlet. 



I kärlen hos Terebellides förekomma nästan konstant talrika Gregariner, i synner- 

 het i tarmkärlen och de af dem bildade näten, ett förhållande, som i hög grad för- 

 svårar studiet af dessa senare. I ett enda exemplar fanns äfven en annan parasit, nem- 

 ligen en Annelid, som fritt rörde sig i hjertat och tarmens lakun. Öfver detta egen- 

 domliga fenomen hoppas vi snart kunna publicera en utförligare beskrifning. 



Terebellides Strcemi är den Annelid, der de zigzagformiga sidokärlen allra bäst 

 låta sig demonstrera. 



Som man ser afviker denna framställning i väsendtliga punkter från den beskrif- 

 ning på cirkulationsorganen hos Terebellides, som nyligen publicerats af J. Steen^). 

 Enligt denne skulle 6 längsgäende hufvudstammar förefinnas, ryggkärlet, bukkärlet och 

 två par sidokärl. Vi hafva visat, att ryggkärlet ej egentligen är något kärl. Sido- 

 kärlen, af hvilka Steen lemnat ytterst schematiska afbildningar, äro ej att anse 



') Anat. hist. Untersuch. t. Terebellides Stroemi. Diss. Jena, Kiel, 1883, p. 38. 



