KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDL. BAND. 21. N:0 7. 25 



utbytet af blod mellan tarmens och kroppsväggens kärl i största skala torde försiggå. 

 Här upplöses neraligen bukkärlet i ett antal större och mindre grenar, af hvilka en 

 stor och en något mindre gå till tarmväggkärlet, de öfriga förena sig åter, så att 

 bukkärlet i 6:te och 4;de segmenten är enkelt som vanligt, Taf. V, fig. 2. Dessutom 

 gå här och der andra finare kärl från bukkärlet till tarmväggkärlet, magens kapillär- 

 nät och ändtarmens lakun. Dessa kärl, hvilka torde motsvara tarmkärlen hos Tere- 

 bellidffi, ha, sannolikt i följd af tarmens oerhörda förstoring och deraf följande egen- 

 domliga läge, delvis försvunnit, delvis ändrat plats, endast härigenom förklaras deras 

 fåtal och oregelbundna ställning. De bilda ej några undernät jemförliga med dem hos 

 Terebellidae men förgrena sig dock alltid mer eller mindre rikt innan de nå tar- 

 men, så att vi måhända äfven i dessa kärls form ha en antydan om den gemensamma 

 plan för cirkulationsorganens byggnad, som utan tvifvel förefinnes hos Amphictenida? 

 och Terebellidse. 



Aviphictene auricoma. Denna art, den allmännaste, men tillika den minsta och 

 spädaste af de bohuslänska Amphicteniderna, afviker från Pectinaria belgica i en vigtig 

 punkt. Tarmkanalens vägg innehåller nemligen här en enda stor blodlakun, som 

 sträcker sig från hjertats bas, d. v. s. från gränsen mellan ocsophagus och magen, ända 

 till anus och som står i omedelbar förbindelse med undre tarmväggkärlet, hvilket dock 

 här är mera afsnördt från tarmväggen och således bättre förtjenar namn af kärl än hos 

 Terebelliderna. I tarmkanalens magafdelning är lakunen vidast, hvarför också denna 

 vanligen är intensivt röd af blod, ett förhållande som gifvit Rathke anledning att an- 

 taga, att företrädesvis här ett väl utveckladt kapillärnät skulle finnas. Jemför man 

 för öfrigt resultatet af våra undersökningar med Rathkes, finner man att det af 

 denne författare beskrifna större tarmkärlet fullkomligt motsvarar hvad vi kallat undre 

 tarmväggkärl. Hans mindre tarmkärl är deremot, enligt hvad hans figur visar, utan tvifvel 

 hjertat, hvilket Rathke emellertid så tillvida missuppfattat, som han ansett att det 

 stode i sammanhang med ett kroppsväggen tillhörande ryggkärl, hvilket skulle föra 

 blodet till gälarne, i stället för att det är hjertat sjelft som har denna uppgift, hvar- 

 emot Rathkes ryggkärl i sjelfva verket icke existerar. 



Förbindelsen mellan tarmens och kroppsväggens kärl åstadkommes pä samma 

 sätt som hos Pectinaria belgica. Anastomoserna mellan bukkärlet och undre tarmvägg- 

 kärlet ha äfven af Rathke iakttagits, ehuru de af honom afbildats enklare än de i 

 sjelfva verket äro ^). Bukkärlet är nemligen här, liksom anastomoserna, uppdeladt i ett 

 större antal finare grenar, såsom hos Petta pusilla och Pectinaria. 



Fetta pusilla') liknar med afseende på cirkulationsorganens byggnad nästan helt 

 och hållet föregående art. Äfven den har hela tarmen, med undantag af oesophagus, 



>) Beitr. z. Auat. u. Tliys. Tafl. V, fig. 5. 



-) Denua lilla Aunelid, Inilkeu på saudblandad lerbotten ej är sj-nnerligen sällsynt i GuUmarsfjorden, var af 

 sin upptäckare Malmgren känd endast i ett enda exemplar, konserveradt i sprit. Det är derför ej att 

 undra pä, att hans beskrifning och afbildningar äro något bristfälliga (Nordiska hafsannulater, 361, 

 t. XVIII, figg. 43 A — G). Då vi haft tillfälle att undersöka ett. teiuligen stort antal exemplar i lefvaude 

 tillstånd, torde det vara pä sin plats att här lemna en fullständigare diagnos äfven som bättre figurer 

 öfver densamnm, pä det den af främmande forskare mä kunna identifieras: 



K. Sv. Vet.-Akad. Handl Bd. 21. N:o 7. ^ 



