30 AXEL WIHÉN, OM CIRKULATIONS- OCH DIGESTIONS-ORGANEN HOS ANNELIDEE. 



ClaparÉdes uppfattning skiljer sig från Ehlers' hufvudsakligen deri, att han 

 funnit epithelet vida bättre utveckladt än Ehlers, och från Quatrefages' bland annat 

 dcri, att den senares 'tunica fibrosa» ej af ClaparÉde ornnäranes. 



Tarmkanalens form ocli vidfästning. 



Den enklaste formen för näringskanalen hos Anneliderna, ett C3'lindriskt, lik- 

 formigt rör med insnöringar i segmentgränserna, är icke bibehållen hos en enda af 

 de arter, med hvilka vi nu sysselsätta oss. Det är ej nog med, att en oesophagus 

 ständigt förefinnes, skiljd från den öfriga delen af tarmkanalen genom sitt mindre lumen, 

 sitt starkare muskellager och åtskilliga andra histologiska egendomligheter. Hos 

 alla har dessutom tarmkanalen undergått förändringar i andra afseenden, i det att 

 den dels bildat blindsäckar, dels tillvuxit i längd, så att slyngor uppstått, dels ha sär- 

 skilda delar af densamma erhållit skarpt utpräglade histologiska egendomligheter. 



Vi skola närmare skärskåda hvart och ett af dessa fall. Oesophagus sträcker 

 sig från munöppningen till basen af hjertat. Den är svagast differentierad hos Fam. 

 Amphictenidaä, Tafl. IV, /ig. 9 O, der man knappast med en blott makroskopisk under- 

 sökning kan skilja den från närmast följande delar af tarmkanalen. Hos alla de öfriga 

 är matstrupen tydligt afsatt, och skilnaden mellan den och magen eller tarmen faller 

 genast i ögonen: Tafl,. I, fig. 1, 2 0, Amphicteis Gunneri; jig. 12 Melinna cristata; 

 Tajl. 11, fig. 1 O, Thelepus; jig. 3 O, Terebella; Tafl. Ill, fig. 1 O, Pista; Jig. 4 O, Araphi- 

 trite cirrata; _yi^. J O, Terebellides; Tafl. VI, flg- 1, 2 0, Artacaraa; ^^7. 4 0, Amphitrite 

 affinis; fig. 3 O, Terebellides. Med afseende på längden vai-ierar cesophagus något. 

 Hos Pectinaria upptar den nära en tredjedel af kroppens längd. Hos de lång- 

 sträckta Terebelliderna är den kortast, minst hos Artacama proboscidea, Tafl. VI, 

 flg. 1, 2. Vanligen är oesophagus i det stora hela cylindrisk, hos Artacama och 

 Amphictenida3 vidgas den småningom bakåt och hos en del Terebellider har den 

 på undre sidan i främre ändan tvenne utbuktningar nedåt. Tydligast äro dessa hos 

 Thelepus circinnata och Terebellides Stroemi^). Afven hos Pista cristata och Amphi- 

 trite 'finnas antydningar till dylika bildningar, Tafl^. II, fig. 1, Thelepus; Tafl. III, 

 fig. 1, Pista; fig. 4, Amphitrite c\vY&i&; flg. 5 B Terebellides. 



TuRNBULL: Anatomv and Habits of Nereis virens. Träns, of Connecticut Academy. III, part 2, 



13. 247. 



M. Intosh: Beitr. z. Anat. y. Magelona. Z. w. Z., XXXI, p. 4.36. 



Steen: Anat.-hist. Unters. v. Terebellides Stroemi. Jena 1883. Diss. (Kiel). 



Jacobi, R. : Anat.-hist. Unters. der Polvdoren der Kieler Bucht. Diss. Kiel 188.3. 



1) Dessa utbuktniug-ar äro också observerade af Steex, men af honom oriktigt räknade till 3 och förlagda 

 i första kroppsringen. Hvilket segment de tillhöra, är emellertid ej godt att afgöra, emedan dessa i 

 främre kroppsäudan äro hoptryckta, och alldeles sammansmälta. Anordningen af de muskler, som sträcka 

 sig mellan kroppsväggen och oesophagus synes dock visa, att utbuktniugarna tillhöra hvar sitt segment, 

 och intet af dessa torde vara det första, ty framför den främsta finnes, åtminstone hos Terebellides, ett 

 temligen långt, fullkomligt cylindriskt parti af oesophagus. 



