36 AXEL WIRÉN, OM CIRKULATIONS- OCH DIGESTIONS-ORGANKN UOS ANNELIDER. 



tarmens öfre eller undre midtlinie med den andra ändan. Dessa senare, som vi vilja 

 kalla musculi parieto-intestinales, dorsalis och ventralis, äro alltid, åtminstone hos de 

 af oss undersökta formerna, verkliga muskler och icke »ligament», som ClaparÉde^) 

 kallar motsvarande bildningar hos Serpulidse. Härtill komma vanligen mera oregel- 

 bundet stälda muskler, hvilka ha till uppgift att utvidga främre delen af oesophagus 

 och fästa denna. 



Hos Amphicteniderna är emellertid hela denna muskelapparat nästan försvunnen; 

 endast spridda trådar återstå, hvilka tillåta tarmen en hög grad af föränderlighet med 

 afseende på läget. 



Hos de båda representanter af familjen Ampharetidaj, som vi haft tillfälle att 

 med större noggrannhet undersöka, äro de mellan tarmen och kroppsvägen gående 

 musklerna mycket olika utvecklade. Detta gäller isynnerhet om diaphragmerna, hvilka 

 hos Amphicteis Gunneri förekomma på gränsen mellan andra och tredje borstbärande 

 segmenten samt mellan de 10 — 12 sista kroppsringarne. Hos Melinna cristata finnas 

 de deremot mellan alla de bakre segmenten från och med gränsen mellan strupe och 

 tarm samt dessutom mellan tredje och fjerde borstbärande segmenten. Hos ingendera 

 ha vi funnit någon musculus parieto-intestinalis ventralis. Musculus parieto-intesti- 

 nalis dorsalis förekommer deremot, men är hos Melinna reducerad till en cylindrisk, 

 trådformig muskel, fästad vid bakre delen af oesophagus, samt hos Amphicteis till 5 — 6 

 mindre dylika trådar. 



Hos Terebelliderna äro musculi parieto-intestinales såväl som diaphragmerna lika- 

 ledes ganska olika utvecklade hos de olika slägtena. I allmänhet gäller det som regel, 

 att denna muskelapparat är likformigt och starkt utvecklad hos långsträckta former 

 med många segment och likformigt utbildad näringskanal, mera reducerad deremot hos 

 kortare arter, der tarmen bildar större slyngor och är mera rörlig. Sålunda saknas, så 

 vidt vi kunnat finna, de båda musculi parieto-intestinales hos Artacama och Terebellides, 

 hvaremot de finnas hos alla de öfriga. Den förra sträcker sig hos Thelepus utefter 

 nästan hela tarmens längd och hos Pista börjar den till och med på oesophagus. Hos 

 Terebella debilis börjar den vid 5:te och hos Amphitrite affinis vid 10:de borstbärande 

 segmentet. Musculus parieto-intestinalis ventralis är utvecklad blott i bakre delen af 

 kroppen. Hos Terebella och Amphitrite affinis sträcker den sig längst fram. Hos den 

 förra börjar den nemligen vid 9:de och hos den senare vid 14:de borstbärande seg- 

 mentet. 



De muskulösa diaphragmerna, hvilka alltid förefinnas, äro likaledes, med undan- 

 tag af ett, utvecklade blott i bakre ändan af kroppen. Hos Terebella börja de mellan 

 15:de och 16:de samt hos Amphitrite affinis mellan 22:dra och 23:dje borstbärande 

 segmenten, hos de öfriga längre bakåt. Hos Artacama och Terebellides, der de äro 

 minst utvecklade, finnas de blott i de bakersta segmenten. Men förutom dessa finnes 

 vanligen äfven ett diaphragma i främre delen af kroppen, fästande oesophagus vid 

 kroppsväggen, hvarför det till skillnad från de öfriga, intestinaldiaphragmerna, lämpligen 

 torde kunna kallas oesophagealdiaphragma. Thelepus circinnata är den enda, hos hvilken 



^) Struet. des Ann. séd., p. 79. 



