KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 7. 45 



Bindväfnaden i chitinmagen hos Terebellidse. 



Det är, i synnerhet genom Claparedes omfattande undersökningar, bekant, att 

 ett lager af subepithelial bindväf ofta förekommer i tarmkanalen hos de sedentära An- 

 neliderna, och der, särskildt i oesophagus, är af stor betydelse. I det föregående har 

 också omtalats och beskrifvits en del under det egentliga epithelet belägna celler från 

 åtskilliga delar af tarmkanalen hos flertalet af oss undersökta former och särskildt från 

 oesophagus hos Amphicteis Gunneri, hvilka celler möjligen eller sannolikt böra betrak- 

 tas som varande af bindväfsnatur, ehuru de dock tillika med det egentliga epithelet 

 måste anses utgöra en morphologisk enhet, på grund deraf att de tillsammans med 

 detta afgränsas från de öfriga i tarmkanalen förekommande väfnaderna genom en 

 i de flesta fall tydligen urskiljbar membran. 



I främsta delen af oesophagus eller munhålan saknas emellertid denna membran, 

 och här finnes under epithelet ett lager af tradig väfnad, hvilken med skäl kan be- 

 nämnas subepithelial bindväf. Den har emellertid här ringa utbredning och utgör en- 

 dast en fortsättning af bindväfslagret i hypodermis. Att närmare inlåta oss på en be- 

 skrifning af denna väfnad skulle ej blott öfverstiga våra krafter utan också föra oss 

 för långt ifrån vårt ämne, då densamma ej kan förstås utan en fullständig utredning 

 af hypodermis' väfnader. 



Med undantag för främre delen af oesophagus, ha vi ingenstädes hos familjerna 

 Amphictenida? och Arapharetida3 funnit ett tydligt utbildadt lager af bindväf under 

 tarmepithelet, och hos Terebelliderna förekommer ett sådant lager endast i den begrän- 

 sade del af tarmkanalen, som vi kallat chitinmagen för att med detta namn accentuera 

 en af det ifrågavarande organets mest utmärkande egenskaper, nämligen tillvaron af 

 en chitiniserad cuticula, som icke står i sammanhang med något på huden befintligt 

 chitin. Det är emellertid ej denna egenskap ensam, som gör chitinmagen till ett i 

 histologiskt afseende, så vidt vi känna, fullkomligt enstaka stående organ. Dess egen- 

 domliga karakter betingas i minst lika hög grad af den bindväfnad, som här förekom- 

 mer mellan epithelet och muskellagret eller peritoneum. 



Pä gränsen mellan körtelmagen och chitinmagen samt mellan den senare och den 

 egentliga tarmen förekommer en alveoLär bindväfnad, som i mellersta och största delen af 

 chitinmagen öfvergär till en mängd tätt packade, tunna och breda ringformiga lameller, 

 hvilka, stälda vinkelrätt mot tarmkanalens längdaxel, omgifva det af tarmepithelet bil- 

 dade röret. 



Betraktar man ett längdsnitt genom främsta delen af chitinmagen hos Amphitrite 

 affinis, Tajl. II, jig. 11, finner man således strax under epithelets gränsmembran B M, 

 ett lao-er alveolär bindväf A B. Vägsjarna i denna väfnad äro tunna och försedda 

 med strödda kärnor af aflång form och betydligt mindre storlek än de, som finnas i 

 epithelcellerna. Alveolerna äro rundade eller aflånga, sällan med skarpvinkliga hörn, 

 de innehålla en mycket genomskinlig massa af en något finkornig struktur, åtminstone 

 på preparat härdade i chromsyra. Cellkärnor ha vi aldrig observerat i denna massa. 

 Vanligen finner man äfven på snitt oregelbundna samlingar af stelnadt blod, 5 /, mellan 



