48 AXEL WIRÉN, OM CIUKULATIONS- OCH DIGESTIONS-ORGANEN HOS ANNELIDER. 



Båda dessa muskellager äro alltid väl utvecklade i ossophagus hos alla former, 

 med hvilka vi nu äro sysselsatta, och intaga der till hvarandra det normala nyss an- 

 gifna läget, se Tafi. I, Ji(/. 6 och Tafl. II, fig. 8 och 9. il/ i betecknar ringmuskellagret 

 och Ml de längsgående musklerna. Oesophagus vinner härigenom en hög grad af 

 rörlighet, hvarför den också ofta ligger på mångahanda sätt böjd och buktad utan att 

 dock någonsin bilda regelbundna eller konstanta slyngor. 



Hos Ampharetida; saknas längsgående muskler på hela tarmkanalen utom på 

 oesophagus. Deremot finnas öfverallt ringmuskeltrådar, hvilka dock ej bilda något full- 

 ständigt sammanhängande lager utan i allmänhet äro skiljda från hvarandra, ehuru 

 de dock ligga nära hvarandra. De äro, på hvilket sätt är oss obekant, längs tarmens 

 ventrala midtlinie fastade vid epithelets gränsmembran, för öfrigt icke förenade med denna. 



Hos Petta pusilla förekomma både ring- och längsmuskler, temligen likformigt 

 fördelade ehuru glesa, öfver hela tarmkanalen. Hos Amphictene auricoma äro längs- 

 muskeltrådarne hufvudsakligen samlade på tarmens undre sida nära midtlinien. Sanno- 

 likt förenas äfven hos dessa båda arter tarmens ringmuskeltrådar på undre sidan med 

 epithelets gränsmembran. 



Hos Pectinaria belgica är tarmens muskulatur mest utveckad på den s. k. magen. 

 Emellertid har bristen på tillräckligt material af denna sällsynta art gjort, att vi ej 

 kunnat vinna klarhet med afseende på magväggens byggnad. Säkert är emellertid, att 

 det kärlnät som här förekommer icke såsom kapillärerna hos Pista cristata har sin plats 

 ytligt, utan att det ligger närmast epithelet, således innanför muskellagret. 



Hos Terebelliderna förekomma vanligen endast tvenne knippen af längsgående 

 muskeltrådar. De ligga i tarmkanalens ventrala och dorsala medianlinie, äro temligen 

 starka och ha i genomskärning en trekantig form, Tafl. VI, fig. 5, 6. Mot främre 

 delen af tarmkanalen blifva dock dessa muskelknippen plattare i synnerhet i de seg- 

 ment, som icke ega några musculi parieto-intestinales. Mellan längsmuskeltrådarne be- 

 finna sig fina bindväfstrådar. Det är sannolikt genom denna bindväf, som längs- 

 musklerna sammanhänga å ena sidan med den bindväf, som befinner sig omkring trå- 

 darne af musculi parieto-intestinales, der sådana finnas, och å andra sidan med epithe- 

 lets gränsmembran. Ett sådant sammanhang existerar nemligen — hos Artacama dock 

 blott på undre sidan — och det så, att blodet i tarmlakunen här finner sin väg stängd. 

 Betraktar man nemligen ett tvärsnitt af en tarm, der stelnadt blod som en rinor omgifver 

 epithelets gränsmembrarj, skall man alltid finna denna ring afbruten under tarmens längs- 

 gående muskelknippen Tafl. VI, fig. 5 — 7. Endast i chitinmagen hos Amphitrite, Pista, 

 Terebella, Thelepus och xA.rtacama är förhållandet annorlunda. Här skiljes nemligen 

 musklerna från epithelets gränsmembran genom bindväfslamellerna, och blodet kan således 

 obehindradt mellan dessa sippra fram under musklerna. Vi ha redan omtalat, att alveolär 

 bindväf hos nyss nämda former saknas utanför lamellerna utefter en smal remsa i öfre och 

 undre midtlinien. Det är just här längsmusklerna befinna sig. Dessa hvila alltså direkt på 

 lamellerna, hvilka dock utan tvifvel sammanhänga med bindväfnaden omkring muskel- 

 trådarne. 



Hos Terebellides Stroemi, som äfven med afseende på muskulaturen i tarmen af- 

 viker från öfriga Terebellider, saknas det öfre längsmuskelknippet. Och på chitin- 



