KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 21. N:0 7. 49 



magen finnas öfverallt spridda längsmuskeltrådar men inga starkare knippen af så- 

 dana. Längsmusklerna fästas här icke vid epithelets gränsmembran, hvarför man på 

 tvärsnitt genom detta organ stundom ser hela muskellagret och peritoneum skiljda 

 från de öfriga väfnaderna genom en ring af blod. På körtelmagen hos Terebellides 

 finnes endast en svag antydan till undre längsmuskelknippe. 



Ett tunnt lager af ringmuskeltrådar finnes hos Terebellides öfverallt på tarm- 

 kanalen och hos de öfriga Terebelliderna öfverallt utom på chitinmagen. Dessa ring- 

 muskeltrådar äro under längsmusklerna fastade vid epithelets gränsmembran, så att de 

 hos Terebellides och Artacama ha formen af en hel och hos de öfriga af en half cirkellinie. 



Det förhållandet, att ringmuskler i allmänhet fullkomligt saknas på chitinmagen 

 förtjenar en synnerlig uppmärksamhet. Häraf framgår nemligen på det tydligaste, att 

 chitinmagen icke kan vara något slags tugg- eller krossorgan, ehuru å andra sidan 

 hela dess byggnad visar, att den förmår uthärda ett starkt tr5'ck inifrån, hvarför det 

 ligger nära till hands att antaga, att denna del af tarmkanalen har till uppgift att 

 utföra ett mekaniskt arbete, så mycket mer som den starka cuticulan och bristen 

 på särskilda körtlar utesluta möjligheten af, att densamma kan vara verksam i resorp- 

 tionens eller digestionens tjenst. Vi hafva sett, att chitinmagen vanligen genom djupa 

 insnörningar skiljes från angränsande delar af tarmkanalen och att den ofta af en eller 

 flere dylika insnörningar afdelas i flere kamrar samt får sitt lumen på vissa punkter 

 betydligt förringadt. Vanligen är till och med chitinmagen i sin helhet något smalare 

 än angränsande delar af tarmkanalen. I hög grad är detta åtminstone förhållandet hos 

 Terebellides, Tafl. VI, fig. 3; Tafl. Ill, fig. 5. Hos Artacama, der chitinmagen är föga 

 smalare än öfriga delar af tarmkanalen, och der inga synnerligen djupa insnörningar 

 förekomma, bildar just chitinmagen mycket tvära slyngor, hvartill intet analogon finnes 

 hos närstående arter. Allt detta tyder på, att födoämnena på sin väg genom närings- 

 kanalen fördröjas i chitinmagen. Också finner man ingenstädes slam och lera, hvilket 

 Terebelliderna sluka, så uppfylla någon annan del af tarmkanalen som just chitin- 

 magen. 



Blandade med digererande safter, afsöndrade af köi'telmagens epithel, hopas födo- 

 ämnena i chitinmagen, på hvars väggar de utöfva ett tryck, som förklarar tillvaron 

 der af en särskild mekanisk väfnad, byggd för att kunna motstå ett sådant tryck. Det 

 dröjsmål, som i chitinmagen vållas födoämnena, tillåter körtelmagens sekret att en längre 

 tid verka på dessa, så att de helt eller delvis upplösta inkomma i den egentliga tar- 

 men, hvilkens vigtigaste funktion torde vara att resorbera näringsämnen. 



Hos Terebellides Stroemi förekomma visserligen ringmuskler äfven på chitinmagens 

 väggar, men de äro allt för svaga för att kunna sammanpressa dessa. Också ha vi 

 aldrig på lefvande individ kunnat iakttaga något slags rörelse på chitinmagens väggar. 

 Detta organ tjenar således ej heller hos Terebellides att direkt sönderkrossa födoäm- 

 nena, ehuru det väl kan vara möjligt, att tunna snack- och mussleskal sönderbrytas 

 på sin väg genom detsamma blott i följd af passagens trånghet. Ringmusklerna i chi- 

 tinmagen hos Terebellides torde ej ha någon annan uppgift än att genom sina kon- 



traktioner framdrifva det i denna del af tarmkanalen befintliga blodet. 



7 



K. Sr. Vet. Ak.-id. Uandl. Bd. 21 N:o 7. ' 



