52 AXEL WIRÉN, OM CIRKULATIONS- OCH DIGESTIONS-ORGANEN HOS ANNELIDER. 



Särskilda afdelningar, en på hvardera sidan, som blott i främre delen af körtelraagen 

 pä gränsen till cBSophagus stå i direkt förbindelse med hvarandra. 



Vi ha sett, att de kärl, som tillföra lakunen blod, vanligen äro upplösta i fina 

 kapillärer. Dessa kapillärers väggar ha fullkomligt samma byggnad som peritoneum 

 och öfvergå omärkligt vid mynningsstället i detta. 



De kapillärer, som förekomma i främre delen af tarmkanalen hos Pista cristata, 

 ha äfven sådana väggar. Det torde vara antagligt, att hela detta kapillärnät upp- 

 kommit på så sätt, att peritoneum, och med detta ringmusklerna, på vissa ställen på 

 ett eller annat sätt fästats vid epithelets basalmembran. Detta kapillärnät skulle så- 

 ledes vara endast en nätformig fortsättning af lakunen, i hvilken det också öfvergår, 

 Tafl.IIhfig.3. 



Tarmens epithellager och således äfven dettas gränsmembran bildar stundom veck 

 inåt och härigenom uppkomma i lakunen djupare rännor, som, derför att de innehålla 

 mera blod, ha en mera intensiv färg än kringliggande delar af tarmkanalen. Det 

 är dylika rännor, som ofta blifvit tagna för kapillärer. Ja, både öfre och undre 

 »tarmväggkärlen» Tafl. Vl,fig.5 hos Terebellides Stroemi äro intet annat än dylika rännor. 

 Detsamma är förhållandet med undre »tarmväggkärlet» hos Ampharetiderna. 



Hos flertalet Terebellider förekomma emellertid ej allenast dylika skenbara med 

 lakunen sammanhängande kärl utan äfven andra bildningar, som med större skäl kunna 

 göra anspråk på detta namn. Tafl. VI, fl,g. 6 visar ett tvärsnitt af en sådan bildning 

 hos Terebella debilis. Vi finna här tarmlakunen B I afbruten vid A under det längs- 

 gående muskelknippet Ml. På ena sidan om detta afbrott, vid h, uppsväller lakunen 

 hastigt och får en betydligt större diameter än den vanliga. På andra sidan, vid a, 

 deremot, förminskas så småningom lakunens djup till dess den helt och hållet upphör, 

 men ofvanför tarmväggen finna vi något, som ser ut som tvärsnittet af ett stort blod- 

 fyldt kärl. Fig. 7 framställer samma organ sedt från sidan. Vi finna här ett stort, 

 ofullständigt från lakunen skiljdt blodkärl C, som på vissa ställen är nästan cylindriskt, 

 på andra ställen återigen breder ut sig och öfvergår i lakunen. 



Denna egendomliga bildning har uppkommit på följande sätt: Peritoneum, som 

 i allmänhet är fästadt vid ringmuskeltrådarne, är här endast på vissa ställen, y?//. 6 och 

 7 a a, förenadt med dessa ända ut till de punkter, €er de äro fastade vid epithelets 



gränsmembran. På dessa ställen är också peritoneum fästadt 

 vid denna membran, men härifrån öfvergår det icke direkt på 

 längsmuskelknippet Ml utan skiljer sig först från tarmväggen, 

 vidgas och bildar väggarne till blodkärlet C. På ett sådant 

 ställe har peritoneum i genomskärning den form, som vidstående 

 figur A visar. Högra sidan af fig. 6 visar genomskärning af tarm- 

 väggen vid ett dylikt ställe. På vissa andra punkter, deremot 

 jig. 6 och 7 h b, skiljer sig peritoneum från muskeltrådarne ett stycke innan dessa 

 fästa sig vid epithelets gränsmembran. Härigenom komma således muskel-trådarne att 

 ligga utspända i lakunen och omspolas af blod. Peritoneum, som äfven här vidgas, 

 får i tvärsnitt det utseende som fig. B visar. 



