KONGL. SV. VET. AKADEMIEKS HANDLINGAR. BAND. 



21. 



n:0 



8. 



87 





Medeltal 









Medeltal 





för salar i 



N:r 210 



N:r 261 



N:v 262 



för trutla i 



*2/6 'A 



öring-ålderu. 









öring-åldern. 



65.0 



64.9 



65.5 



69.4 



67.7 



^^Ib.,% 



49.6 



48.0 



47.4 



45.6 



46.0 



'/i,, % 



38.0 



38.0 



38 c 



33 3 



35.9 



»■/a % 



22.3 



21.9 



22 1 



23 



24.5 



Vi % -. 



13.5 



14.3 



13.9 



15 2 



16 2 



■"lö % 



37.1 



43.6 



45.4 



56.0 



54.0 



Jemförelsen mellan den icke könsmogna ? N:r 261 med den lekfardiga ? N:r 262 

 framgår utan svårighet omedelbart ur tabellerna. Vi finna der, att procenttalet för liut\u- 

 dets längd i kroppslängden hos N:r 261 är såsom hos en salar, hos N:r 262 betydligt, 

 närmare medeltalet i öring- åldern för trutta. Mellanhufvudets längd likaså, men den 

 uppnår hos den sistnämnda medeltalet för trutta. Pannans bredd i 96 af kroppslängden 

 är hos båda sa/ö';'-lik, men mindre så hos den könsmogna. Nosens längd i samma för- 

 hållande tager hos N:r 261 medeltalet för salar, hos N:r 262 för trutta. Öfverkäksbenens 

 längd (*/a) är betydligt salar-lik hos den förstnämnda men mindre så hos den senare, hos 

 hvilken också underkäkens längd (V») kommer betydligt närmare intill medeltalet för trutta. 

 Och så kan jemförelsen fortsättas i de allra flesta förhållanden: — jag vill blott här 

 påpeka de vigtigaste: — ryggfenans höjd (°/o), bröstfenornas längd (p/a), bukfenornas 

 längd (Vn), analfenans höjd (^/n) — - som för öfrigt hos N:r 261 är lika med längden af 

 fenfria stjertdelens ryggkant, medan densamma hos den könsmogna N:o 262, såsom typiskt 

 för trutta, är betydligt större än nämnda längd — st;jertens minsta höjd (">) och mellersta 

 stjertfenstrålarnes längd i förhällande till kroppslängden ("/<,), Bland de öfriga jemförelse- 

 punkterna vill jag blott — utom ofvan nyss påpekade öfvergångar — anmärka ryggfenans 

 bas såväl i förhållande till hufvudets som till mellanhufvudets längd {"/b ech "/bX öfv^er- 

 käksbenens längd i förhällande till underkäkens längd C*//,-), ryggfenans läge i förhållande 

 till bukfenornas ('"/,•) samt stjertens minsta höjd i förhällande till post- och prasabdominal- 

 längderna ("/< och "-/q). I alla dessa hänseenden medför könsmognaden en öfvergång — 

 kanske rättare återgång — till likhet eller öfverensstämmelse med den regelbundna formen för 

 grålax; men samtidigt ändrar ock, såsom bekant, den lekfärdiga silfverlaxen sitt lefnadssätt. 



Dessa s. k. silfverlaxar förekomma emellertid icke blott i Vettern utan äfven i 

 Motala ström vid Norrköping. Widegren har i sina iVya Bidrag etc. i figur 1 på tafl. 

 XIV afbildat en sådan redan i Augusti nästan lekfärdig hanne under benämningen S. salar, 

 och antagligen är detta samma exemplar upptaget i våra tabeller under N:r 2.36. ^'"id 

 sidan af denna hanne hafva vi i tabellerna, under N:r 237, ställt en ännu i December icke 

 könsmogen, ehuru betydligt större hona, tagen vid Motala och af Widegren bestämd till 

 att vara steril 9 af ^S. salar. Båda äro också i flera hänseenden af salar-typ: hufvudets 

 och mellanhufvudets längd, pannans bredd samt nosens, öfverkäksbenens och underkäkens 

 längd i deras förhållande till kroppslängden lemna otvetydiga blanklax-karakterer. Den 

 sistnämnda har dessutom bröstfenornas längd, analfenans bas, stjertens minsta höjd och 

 mellersta stjertfensträlarne fullt typiska, sådana som blanklaxarnes äro; men i alla dessa 



