KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 21. N:0 8. 101 



(S. eriox) med cle karakterer, som tillhöra den utvecklade lax-åldern, den förra med mindre, 

 den senare med större hufvud; hans afdelning h (sidan 397) innehåller oklan (5. ocla) och 

 börtingen eller tajmen (5. trutta), den föi-ra med jemförelsevis stort, den senare med litet 

 hufvud, de mellanformer, som bibehållit det mesta af öring-ålderns karakterer; hans af- 

 delning c (sidan 412) har till karakterer sin motsvarighet i forell-åldern, sådan äfven 

 denna kan gå igen uti fullvuxet tillstånd hos de i färskvatten instängda grålaxarne, och 

 i denna afdelning träffa vi likaledes en form med stort hufvud, insjö-forellen {S. ferox) 

 och en form med jemförelsevis mindre hufvud, bäck-forellen (5. fario). Denna skildring 

 af Skandinaviens egentliga laxar är således fullt naturtrogen, om endast »arterna» få gälla^ 

 hvad de verkligen äro, såsom uttryck för det sätt, hvarpå lax-typen under olika för- 

 liållanden förvandlat sio; och bibehållit si»: i våra vatten. 



De syd-europeiska laxar, hvilka Riksmuseum genom fiskei-iassistenten C. Byström 

 och från K. K. Museet i Wien erhållit, tyckas utvisa, att typens förvandlingssätt äfven 

 der varit i det väsentliga detsamma. Byström uppehöll sig "någon del af Augusti månad» 

 1862 »dels i Lindan, dels i Constanz, dels i Langenargen, allt vid Bodensjön, sysselsatt 

 att för det zoologiska Riksmuseets räkning anskaffa några fiskar från denna sjö»; och de 

 exemplar, om hvilka vi med säkerhet veta, att de tillhöra denna insamling, äro i våra 

 tabeller upptagna under N;r 332 — 334. Dessutom finnas fyra exemplar, signerade: Schweitz 

 Byström, hvilka måhända tillhöra samma insamling^), oaktadt detta är osäkert, emedan 

 Byström under samma resa äfven besökte fiskodlingsanstalter vid Ziiricher-sjön, Genever- 

 sjön och Neufchateler-sjön, dock utan att i sin reseberättelse^) omnämna, huruvida han 

 vid dessa gjort någon insamling af fisk. De från Wiener-museet insända laxarne äro 

 uppgifna att vara typ-exemplar från Heckels och Kners samlingar och härstamma från 

 trakterna söder om x4.1perna. I våra tabeller äro de upptagna under N:r 335 — 337. 



Hvad först beträffar dem, som utan någon osäkerhet i afseende på lokalen komma 

 oss närmast, »die Scinvebforellenn från Boden-sjön, N:r 332 — 334 i tabellerna, synes lätt, 

 att desamma hufvudsakligast skilja sig från de öfriga sydeuropeiska exemplai-en, derigenom 

 att bakre abdominaldelen är jemförelsevis lång: — */a % = 21. o — 21.9 (hvarmed samman- 

 hänger, att stjertens minsta höjd i förhållande till denna dels längd är jemförelsevis liten: 

 — "/t % = 38 — 39), att de mellersta stjertfenstrålarne äro jemförelsevis korta: — "/„ % = 

 6.3- — 6.7, och att öfverkäksbenet är jemförelsevis smalt: — '/i, % = 12. (i — 13.5. Men samma 

 förhållande {salar- och röding-likhetev^) hos icke könsmogna trutta-cxemY>\av) hafva vi 

 redan funnit hos de nordiska laxarne; och häri liffofer in2;en OTund för att antaga verkli of 

 formskillnad. Med Motala-foreller hafva dessa Bodensjö-foreller blifvit jemförda af Wide- 

 GREN (Bidrag till kännedomen om Sveriges Salmonider, Disp. pag. 41), som om en sådan 

 jemförelse yttrar: »Icke ens i färgen har jag mellan dessa kunnat upptäcka några skill- 

 nader.» Då detta resultat, för hvilket Widegren visserligen icke lemnat något särskildt 

 bevis, blifvit pä det skarpaste klandradt och niotsagdt, må det vara skäl att ur våra ta- 

 beller framdraga en mera detaljerad jemförelse. I Widegrens efterlemnade samlingar 

 finnas nemligen två ännu icke könsmogna honor af grålax-foreller från Motala, i våra 



') Jfr. GuNTHER Uat. Fisk. Brit. Mus., Part VI, pag. 67, not. 

 -) Se Kongl. Landtbr.-Akademiens Tidskrift 1864. 

 ') Jfr. ofvan, pag. 96, not. 2. 



